ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1544/25 Справа № 932/11102/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Юдіна Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 червня 2025 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Лисого В.В. на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -
ВСТАНОВИВ:
Згідно із оскаржуваною постановою суду, 27.10.2024, близько 21 год 20 хв., за адресою м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, водій ОСОБА_1 керував т.з. Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
В обгрунтування поновлення строку зазначає, що ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції присутнім не був, оскільки не знав про дату, час та місце розгляду справи через те, що з травня 2022 перебуває на військовій службі. Про наявність постанови дізнався від працівників поліції у м. Харків. Копію постанови захисник отримав лише 22.04.2025 року в канцелярії суду. 
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив спрощений підхід, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події, а викладені в постанові висновки не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи та не відповідають фактичним обставинам. Під час розгляду справи не було роз`яснення прав та обов`язків, не оголошено протоколу про адміністративне правопорушення, не досліджено докази. 
Захисник вказує, що в матеріалах справи відсутні докази дослідження відео з бодікамер поліції, що призвело до формального розгляду справи. ОСОБА_1 не визнає факт керування транспортного засобу з ознаками алкогольного сп`яніння та зазначає, що бодікамери були ввімкнені в момент, коли автомобіль патрульної поліції закінчував рух та зупинився біля автомобіля Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв, з вимкненим двигуном на території господарського подвір`я, крім того в автомобілі перебували три невстановлені особи. 
Також зазначає, що вимога про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була висунута без з`ясування факту керування транспортним засобом, без зазначення візуальних ознак сп`яніння та без зазначення місця проведення огляду (на місці чи в медичному закладі), а в протоколі формально вказані ознаки алкогольного сп`яніння, що вважає грубим порушенням проведення порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння.
Вказує, що відеозапис не містить пояснень ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , та те, що він взагалі вживав алкоголь.
Також зазначає, що відеозаписом підтверджено те, що транспортний засіб не був зупинений працівниками поліції, а відповідно і те, що ОСОБА_1 ним не керував.
Захисник посилається на те, що відсутні будь-які докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, окрім протоколу, який за своєю природою є фактично обвинуваченням, яке підлягає доведенню, а тому за відсутності інших доказів, не є доказом у справі.
Вказує, що зазначені обставини в протоколі, місце, час скоєння правопорушення суперечать наданим відеодоказом, а саме: в протоколі вказано, що час керування транспортним засобом 27.10.2024 року о 21 год. 20 хвл., а відеозапис починається з 20 год 50 хвл., та в період часу з 20:50 год. по 21:20 год. (та в подальшому) факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксовано. У зв`язку з чим вважає, що відеозапис спростовує вказані в протоколі обставини. 

       Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, та захисник до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про день та час апеляційного розгляду повідомлялися, про причини неявки не повідомили, питання про відкладення судового розгляду не порушували. Зважаючи на викладене, а також приймаючи до уваги, що за правилами ч. 6 ст. 294 КУпАП їх участь в апеляційному розгляді не є обов`язковою, вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.
Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження вважаю за необхідне його поновити з огляду на те, що дійсно оскаржуване рішення було винесено без участі ОСОБА_1 , крім того доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 дізнався про наявність постанови згодом та те, що захисник отримав копію постанову лише 22.04.2025 року в канцелярії суду, матеріалами провадження не спростовуються.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскаржуваної постанови, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 160382 від 27 жовтня 2024 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом співробітника поліції, згідно якого 27.10.2024 року приблизно о 21:15 год. за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, водій автомобіля Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на бодікамери. Посвідчення водія не вилучалось, водія відсторонено від керування; наявним у справі відеозаписом з бодікамер працівників поліції.
       Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
       Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно із якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
       В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
       У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
       Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.
       Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Аналізуючи доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не визнає факт керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та те, що відеозапис не містить пояснень ОСОБА_1 про безпосереднє керування ним транспортним засобом, а також те, що бодікамери поліцейських були ввімкнені в момент, коли автомобіль закінчував рух та зупинився біля автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв з вимкненим двигуном на території господарського подвір`я, суд апеляційної інстанції зазначає, що вони є такими, що не обґрунтовують апеляційній вимоги та спростовуються змістом вказаного відеозапису.
Так, відеозапис, долучений до матеріалів справи починається з того, що працівник поліції підходить до зупиненого автомобіля з ввімкненими фарами, за кермом якого перебуває ОСОБА_1 . Під час спілкування працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, на відеозаписі останній не заперечував факту керування автомобілем, запитував про причини зупинки.
Посилання апелянта на те, що поліцейським не було зазначено візуальних ознак сп`яніння, спростовуються відеозаписом, оскільки водія було повідомлено, що надійшов виклик, що водій автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння, для підтвердження або спростування чого, поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній, не дослухавши питання до кінця, висловив свою відмову, після чого поліцейським повторно було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 також висловив категоричну відмову, після чого йому були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Щодо доводів апелянта про те, що згідно із протоколом ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 21:20 годин 27.10.2024 року, в той час як відеозапис, згідно із зазначеними у ньому датою та часом, починається з 20:50 годин того ж дня, апеляційний суд приходить до висновку, що вказана неузгодженість не має істотного характеру та не спростовує фактичних обставин справи, а саме відмови водія ОСОБА_1 від проходження на вимогу працівника поліції огляду на стан сп`яніння, за що і було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Розбіжність у часті не є суттєвою, складає близько 30 хвилин та могла утворитися з різних причин, зокрема через неправильне встановлення системного часу у налаштуваннях бодікамери, або через помилку працівника поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, що не є суттєвим та не спростовує винуватості водія ОСОБА_1 . Крім того, апеляційний суд зазначає, що встановлені обставини в їх сукупності знайшли своє підтвердження доказами, які є достатніми та такими, що в повній мірі підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Всі інші доводи апеляційної скарги захисника, судом оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду – без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ПОСТАНОВИВ:
Строк апеляційного оскарження — поновити.
Апеляційну скаргу захисника Лисого В.В. - залишити без задоволення.
Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2025 року щодо  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                          А.А. Мазниця