ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 травня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/7734/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі   апеляційну скаргу Головного  управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 ( суддя Сагун А.В.) в адміністративній справі №340/7734/24 за позовом  Фізичної особи – підприємця   ОСОБА_1   до  Головного управління ДПС у Кіровоградській області  про визнання протиправними та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогами визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області № 11043/6/11-28-24-08/ НОМЕР_1  від 24.10.2024 року, згідно з яким анульовано реєстрацію Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1   як платника єдиного податку.
Позивач просив  зобов`язати ГУ ДПС у Кіровоградській області відновити реєстрацію Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1   платником єдиного податку з 30.09.2024 року.
Зі змісту викладених обґрунтувань вимог позову встановлено, що спірним рішенням анульовано реєстрацію платника єдиного податку на підставі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування.
Порушення вимог податкового законодавства було допущено та встановлено під час перевірки 01 жовтня 2024 року, а тому, відповідно до положень пункту 299.11 статті 299 ПК України, анулювання реєстрації платника єдиного податку мало б відбутись з 01 січня 2025 року - з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. 
На думку позивача у відповідача відсутнє право приймати рішення про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку 3-ої групи та анулювати свідоцтво платника єдиного податку. 
Крім того, відповідно до підпункту 8 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють, зокрема діяльність з надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж. 
Однак, позивач надає послугу доступу до мережі інтернет з кодом ІА.SI та забезпечує доступ до мережі інтернет, можливість з`єднання з її кінцевими точками без використання ресурсу нумерації (п. 80 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронні комунікації»). 
Таки, послуги доступу до мережі Інтернет - це окремий тип електронних комунікаційних послуг, відмінний від послуг міжособистісної електронної комунікації з використанням нумерації та надання послуг з технічного обслуговування і експлуатації мереж (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про електронні комунікації»). 
Надання доступу до мережі Інтернет не підпадає під обмеження для спрощеної системи оподаткування ПК України. 
Позивач не здійснює надання послуг третім особам з технічного обслуговування та експлуатації електронних (телекомунікаційних) мереж з кодом послуги у сфері електронних комунікацій OS.S1, що підтверджується відсутністю відповідного запису у відкритому Реєстрі постачальників електронних комунікаційних мереж та послуг, який розміщений у відкритому доступі на офіційному веб-сайті НКЕК. 
За класифікації КВЕД 2010 також не можливо дійти висновку, що доступ до мережі Інтернет, який здійснює позивач, є послугою телефонного зв`язку чи надання послуг техобслуговування мереж третім особам.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року вимоги позову задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області № 11043/6/11-28-24-08/ НОМЕР_1 від 24.10.2024 року, згідно з яким анульовано реєстрацію Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку з 01.10.2024. Зобов`язано ГУ ДПС у Кіровоградській області відновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1   платником єдиного податку з 30.09.2024.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. В апеляційній скарзі зазначає, що ФОП ОСОБА_1 підпадає під визначення термінів та перебуває у відповідному реєстрі як постачальник електронних комунікаційних мереж та/або послуг як постачальник електронних комунікаційних послуг, є постачальником електронних комунікаційних мереж у тому числі з пов`язаною послугою з електронною комунікаційною мережею чи послугою, призначеною для забезпечення або підтримки самостійного чи автоматизованого надання послуг через цю мережу чи послугу, яка включає перенесення номерів або системи, що пропонують еквівалентну функціональність, системи умовного доступу, надавачем послуги доступу до мережі Інтернет, постачальником електронних комунікаційних послуг як суб`єкт господарювання, який фактично надає та/або має право надавати електронні комунікаційні послуги на власних мережах та/або на мережах інших постачальників електронних комунікаційних послуг. Не може бути віднесеним до третьої групи платників єдиного податку суб`єкт господарювання за видом економічної діяльності 61.10 «Діяльність у сфері проводового електрозв`язку». Класифікація видів економічної діяльності затверджена наказом Державного комітету статистики України від 23.12.2011 року № 396. Наказ визначає методологічні основи та пояснення до позицій національного класифікатора КВЕД-2010. Згідно з КВЕД-2010 діяльність із надання послуг доступу до мережі «Інтернет» не належить до окремого класу або підкласу видів економічної діяльності, а є складовою класу 61.10 «Діяльність у сфері проводового електрозв`язку» та класу 61.90 «Інша діяльність у сфері електрозв`язку».
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Апеляційним переглядом справи встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована суб`єктом підприємницької діяльності, дата запису у ЄДР 12.04.2018 ( а.с.15).
Позивач перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Кіровоградській області на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності - 3 група, ставка 5% ( а.с.14).
Видом економічної діяльності позивача зокрема є: інша дiяльнiсть у сферi електрозв`язку (61.90).
Відповідачем, на підставі п. 299.10, п.299.11 ст. 299 ПК України,  проведено камеральну перевірку позивача, результати якої викладено в акті від 01.10.2024 № 14366/11-28-24-08/ НОМЕР_1 , відповідно до якого перевіркою встановлено, що платником податків порушено умови перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме: абз.5 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 та абз.3 п.299.10 ст.299 ПК України (у разі здійснення видів  діяльності, які не дають   право застосовувати    спрощену    систему    оподаткування або не    відповідність    вимогам    організаційно - правових форм    господарювання) - здійснення видів діяльності за КВЕД: 61.90 – Інша діяльність у сфері електрозв`язку, які заборонено абз. 8 п.п.291.5.1 п. 291.5 ст. 291 Кодексу ( а.с.9).
На підставі висновків зазначеного акту відповідачем прийнято  рішення №  11043/6/11-28-24-08/ НОМЕР_1 від 24.10.2024 про анулювання реєстрації платника єдиного податку з 01.10.2024. Підставою для анулювання реєстрації в рішенні зазначено порушення платником єдиного податку вимог встановлених п. 291.5 ст. 291 ПК України ( а.с.10).
Отже, відповідач не визнав  право позивача на перебування на спрощеній системі оподаткування, у зв`язку з чим останній  звернувся з даним позовом до суду.
Приймаючи рішення про задоволення вимог позову, суд першої інстанції виходив з того, що у разі наявності у позивача власної телекомунікаційної мережі та її технічного обслуговування, така діяльність ні у якому разі не може бути наданням послуг із технічної експлуатації телекомунікаційної мережі і, відтак, не може бути підставою для застосування обмеження, передбаченого у абз. 8 п.п. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291 ПК України.
Суд зазначив, що діяльність із надання доступу до мережі Інтернет не передбачає надання послуг із технічного обслуговування та експлуатації електронної комунікаційної мережі на користь інших осіб. При цьому, як уже зазначено, позивач не є постачальником електронних комунікаційних мереж.
На підставі зазначених міркувань, суд першої інстанції дійшов висновку, що діяльність позивача не підпадає під дію статті 291 ПК України, що свідчить про протиправність рішення № 11043/6/11-28-24-08/3113118227 від 24.10.2024 року.
Також, суд першої інстанції звернув увагу, що оскаржене рішення прийняте на підставі акту камеральної перевірки. 
Натомість, рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень.
Оскільки спірне рішення прийнято не на підставі висновків документальної перевірки як того вимагає чинне законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем процедури анулювання реєстрації платника єдиного податку, що в свою чергу, свідчить про протиправність прийняття відповідачем рішення № 11043/6/11-28-24-08/ НОМЕР_1 від 24.10.2024 року.
Встановивши протиправність рішення відповідача, суд першої інстанції визначився, що способом відновлення порушеного права який буде ефективним та таким, який виключатиме подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, вирішив зобов`язати ГУ ДПС у Кіровоградській області відновити реєстрацію Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку від дати, яка зазначена в оскаржуваному рішенні, а саме з 01.10.2024 року.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування  норм матеріального права, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 291.3 статті 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Відповідно до підпункту 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.
Підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.
Згідно з пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
Згідно з пунктом 8 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють: діяльність з надання послуг пошти (крім кур`єрської діяльності), діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з використанням безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з правом технічного обслуговування і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльність з надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку, діяльність з надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж.
Судовий розгляд встановив, що з 12.04.2018 року позивач  перебуває на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності - 3 група ставка 5%.
Проведеною камеральною перевіркою позивача, відповідно до результатів якої, викладених в акті від 01.10.2024 року № 14366/11-28-24-08/ 3113118227, встановлено, порушення умов перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме: абз.5 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 та абз.3 п.299.10 ст.299 ПК України (у разі здійснення видів діяльності, які не дають право застосовувати спрощену систему оподаткування або не відповідність вимогам організаційно - правових форм господарювання) - здійснення видів діяльності за КВЕД: 61.90 Інша діяльність у сфері електрозв`язку, які заборонено абз. 8 п.п.291.5.1 п. 291.5 ст. 291 Кодексу (а.с.9).
Досліджуючи питання встановлення критерію для застосування обмежень, встановлених підпунктом 291.5.1. пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України, встановлено, що ФОП, в даному випадку, перебуває у відповідному реєстрі як постачальник електронних комунікаційних мереж та/або послуг як постачальник електронних комунікаційних послуг, є постачальником електронних комунікаційних мереж у тому числі з пов`язаною послугою з електронною комунікаційною мережею чи послугою, призначеною для забезпечення або підтримки самостійного чи автоматизованого надання послуг через цю мережу чи послугу, яка включає перенесення номерів або системи, що пропонують еквівалентну функціональність, системи умовного доступу, надавачем послуги доступу до мережі Інтернет, постачальником електронних комунікаційних послуг як суб`єкт господарювання, який фактично надає та/або має право надавати електронні комунікаційні послуги на власних мережах та/або на мережах інших постачальників електронних комунікаційних послуг.
Класифікація видів економічної діяльності затверджена наказом Державного комітету статистики України від 23 грудня 2011 року № 396. Наказ визначає методологічні основи та пояснення до позицій національного класифікатора КВЕД-2010. Згідно з КВЕД-2010 діяльність із надання послуг доступу до мережі «Інтернет» не належить до окремого класу або підкласу видів економічної діяльності, а є складовою класу 61.10 «Діяльність у сфері проводового електрозв`язку» та класу 61.90 «Інша діяльність у сфері електрозв`язку».
Відповідно до листа Міністерства фінансів України від 15 травня 2024 року № 11210-09-62/15425, підтримано позицію Державної податкової служби України щодо неможливості застосування юридичними особами спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності при постачанні електронних комунікаційних послуг.
Заборона перебування на спрощеній системі оподаткування стосується суб`єктів господарювання, які в межах надання послуг у сфері електронних комунікацій здійснюють технічне обслуговування та експлуатацію відповідних мереж, у тому числі надають доступ до таких мереж.
Норма підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України має імперативний характер, законодавчо не змінювалась та передбачає, що не можуть бути платниками єдиного податку третьої груп суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з використанням безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з правом технічного обслуговування і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльність з надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку, діяльність з надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж.
Повертаючись до обставин, цієї справи колегія суддів зазначає, що предметом спору у цій справі є правомірність прийняття відповідачем рішення про анулювання реєстрації ФОП ОСОБА_2 , як платника єдиного податку.
Аналіз вказаних вище норм свідчить про те, що виявлення порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених Главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України можливе лише під час проведення перевірок.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
В постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, окрім наведених вище висновків, погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує жодних правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що Верховний Суд при розгляді подібних адміністративних справ сформував наступні висновки: реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. 
При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (постанови від 26 лютого 2019 року у справі №805/1396/17-а, від 05 лютого 2019 року у справі №805/206/17-а, від 24 січня 2019 року у справі №813/1346/18, від 05 червня 2018 року у справі №813/4266/17).
Відповідно, єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки на підставі якої встановлюється, що платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), як наслідок - прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.
Матеріали справи не містять доказів проведення документальної перевірки позивача.
Зміст висновків наведених вище постанов також свідчить про те, що встановивши порушення процедури проведення перевірки, її підстав, наслідком чого є визнання протиправними її результатів, суд може не переходити  до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів.
В даному випадку суд апеляційної інстанції зазначає про неможливість застосування даної позиції, оскільки судом першої інстанції  проаналізовано наявність/відсутність правопорушення з огляду на правове регулювання чинним законодавством, а не з огляду на висновки акту перевірки.
Згідно ст. 1 Закону України «Про електронні комунікації» дія цього Закону поширюється на відносини у сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра щодо надання та отримання електронних комунікаційних послуг, постачання та доступу до електронних комунікаційних мереж, забезпечення конкуренції на ринках електронних комунікацій, а також щодо користування радіочастотним спектром, ресурсами нумерації та захисту прав користувачів послуг. Дія цього Закону не поширюється на відносини, пов`язані з: електронними комунікаційними мережами, що не мають взаємоз`єднання з електронними комунікаційними мережами загального користування (крім відносин у сфері радіочастотного спектра); регулюванням аудіовізуальної політики, аналізом змісту та редагуванням інформації, що передається за допомогою електронних комунікаційних мереж загального користування, надання споживачам аудіовізуальних медіа-сервісів; взаємоз`єднанням, розподілом ресурсів, маршрутизацією та транзитом трафіка у мережі Інтернет, що регламентуються документами міжнародних організацій, крім організацій, зареєстрованих на території держав, визнаних Верховною Радою України державами-агресорами.
Закон України «Про електронні комунікації» наводить низку термінів (ст. 2), у тому числі: адресний простір мережі Інтернет - сукупність адрес мережі Інтернет; електронна комунікаційна мережа - комплекс технічних засобів електронних комунікацій та споруд, призначених для надання електронних комунікаційних послуг; електронна комунікаційна послуга - послуга, що полягає в прийманні та/або передачі інформації через електронні комунікаційні мережі, крім послуг з редакційним контролем змісту інформації, що передається за допомогою електронних комунікаційних мереж і послуг; користувач електронних комунікаційних послуг (далі - користувач послуг) - юридична або фізична особа, або фізична особа - підприємець, яка користується або замовляє електронну комунікаційну послугу; мережа Інтернет (Інтернет) - глобальна електронна комунікаційна мережа, що призначена для передачі даних та складається з фізично та логічно взаємоз`єднаних окремих електронних комунікаційних мереж, взаємодія яких базується на використанні єдиного адресного простору та на використанні інтернет-протоколів, визначених міжнародними стандартами; оптовий ринок певних електронних комунікаційних послуг (оптовий ринок) - сфера обігу електронних комунікацій, де постачальниками електронних комунікаційних мереж та/або послуг надаються електронні комунікаційні мережі та/або послуги іншим постачальникам електронних комунікаційних мереж та/або послуг з метою надання такими постачальниками електронних комунікаційних послуг користувачам послуг; пов`язана послуга - послуга, пов`язана з електронною комунікаційною мережею чи послугою, призначена для забезпечення або підтримки самостійного чи автоматизованого надання послуг через цю мережу чи послугу, яка включає перенесення номерів або системи, що пропонують еквівалентну функціональність, системи умовного доступу, електронні телегіди та інші послуги, зокрема послугу з ідентифікації місцезнаходження абонента, який здійснює виклик, та послугу визначення присутності; послуга доступу до мережі Інтернет - електронна комунікаційна послуга, що забезпечує доступ до мережі Інтернет і можливість логічного з`єднання з кінцевими точками мережі Інтернет незалежно від технології, що застосовується в електронній комунікаційній мережі, і кінцевого (термінального) обладнання, що використовується; постачальник електронних комунікаційних мереж - суб`єкт господарювання, який надає послуги доступу до електронної комунікаційної мережі, що знаходиться в його володінні, та до пов`язаних з нею засобів, або з використанням віртуальних мереж; постачальник електронних комунікаційних мереж та/або послуг із значним ринковим впливом - постачальник, який самостійно або разом з іншими суб`єктами господарювання займає на ринку електронних комунікацій становище, еквівалентне домінуючому, а саме має економічний потенціал, який дає змогу діяти на ринку переважно незалежно від конкурентів і кінцевих користувачів.
Позивач підпадає під визначення термінів та перебуває у відповідному реєстрі як постачальник електронних комунікаційних мереж та/або послуг як постачальник електронних комунікаційних послуг, є постачальником електронних комунікаційних мереж у тому числі з пов`язаною послугою з електронною комунікаційною мережею чи послугою, призначеною для забезпечення або підтримки самостійного чи автоматизованого надання послуг через цю мережу чи послугу, яка включає перенесення номерів або системи, що пропонують еквівалентну функціональність, системи умовного доступу, надавачем послуги доступу до мережі Інтернет, постачальником електронних комунікаційних послуг як суб`єкт господарювання, який фактично надає та/або має право надавати електронні комунікаційні послуги на власних мережах та/або на мережах інших постачальників електронних комунікаційних послуг.
На підставі викладеного, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність порушень з боку Податкового кодексу, одночасно погоджуючись з висновками   щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області № 11043/6/11-28-24-08/ 3113118277 від 24.10.2024, згідно з яким анульовано реєстрацію позивача як платника єдиного податку з 01.10.2024
Водночас, колегія суддів зазначає про частково неправильну правову оцінку судом першої інстанції підстав для задоволення позову, зокрема в частині дослідження питання про наявність/відсутність порушень норм Податкового кодексу.
Отже, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в мотивувальній частині, з урахуванням висновків наведених в постанові, шляхом зміни доводів в частині щодо дослідження питання про наявність/відсутність порушень з огляду на норми чинного законодавства.  
В іншій частині залишити рішення суду першої інстанції без змін.
При цьому, суд першої інстанції у резолютивній частині судового рішення дійшов помилкового висновку про, те що зобов`язати ГУ ДПС у Кіровоградській області відновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку необхідно саме  з 30.09.2024.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції у мотивувальній частині підлягає зміні, у решті - залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області  задовольнити частково.
Змінити мотивувальну частину рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 в адміністративній справі №340/7734/24, в частині щодо дослідження питання про наявність/відсутність порушень з огляду на норми чинного законодавства, зазначивши, що підставами для часткового задоволення позовних вимог, є доводи, викладені в цій постанові.
Змінити в абзаці третьому рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 в адміністративній справі №340/7734/24 дату з якої необхідно відновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку з 30.09.2024 на 01.10.2024.
У решті рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 в адміністративній справі №340/7734/24 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 27 травня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 02 червня 2025 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова