ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 квітня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 336/7959/16-а	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Коршуна А.О.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

          Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2017 року, яка набрала законної сили, частково задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.
          Визнано незаконною відмову Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у відповідності до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 30 червня 2016 року у відповідності до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
          Ухвалою суду від 01.03.2019 року визнано протиправними дії Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2017 року.
          Зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя встановити збільшення до пенсії за віком ОСОБА_1 з 30 червня 2016 року у відповідності до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без застосування двоскладової формули.
           26 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2024 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надати звіт про виконання зазначеної ухвали суду, а у разі неподання такого звіту – про накладення штрафу у відповідності до ст. 382 КАС України.

В заяві зазначив, що 16 червня 2023 року на адресу позивача надійшло звернення Головного управління Пенсійного фонду в області з посиланням на те, що на виконання рішення суду нараховано переплату пенсії в сумі 126363 грн. 934 коп. Листом від 17.11.2023 року позивача повідомлено, що йому було здійснено перерахунок пенсії на виконання вказаної ухвали суду, внаслідок чого надбавка за поднормативний стаж збільшувалась у відповідності до чинного законодавства. При цьому відповідач зазначив, що вказана надбавка не повинна бути нарахованою, так як ухвала суду цього не передбачає, тому позивачеві треба було встановити цю надбавку у твердій сумі в розмірі 629 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено:
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надати суду звіт про виконання ухвали суду від 01.03.2019 року в справі № 336/7959/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними і зобов`язання вчинити певні дії;
- встановлено Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області строк для надання звіту тривалістю в два місяці після отримання ним копії ухвали.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що судом першої інстанції не надано оцінки тому, що ухвалою суду від 01.03.2019 року у справі №336/7959/16-а зобов`язано  Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Звіт зобов`язано подати Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області, однак заміни сторони у справі №336/7959/16-а не відбувалося.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
За приписами ч. 4, 7 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.
За змістом частин 2, 3 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
В силу ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.
Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.
Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Положеннями частини першої та другої статті 382 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (ч.8 ст.382 КАС України).
Крім того, відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, КАС України передбачено спеціальні норми, спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому статтями 382, 383 КАС України.
Зазначені правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Враховуючи, що звернення з відомостями щодо проведення перерахунку пенсії позивача та наявності переплати було надіслано ОСОБА_1 саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, а також з метою з`ясування механізму утворення спірної переплати, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надати суду звіт про виконання ухвали суду від 01.03.2019 року в справі № 336/7959/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними і зобов`язання вчинити певні дії та встановлення Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області строк для надання звіту тривалістю в два місяці після отримання ним копії ухвали.
Доводи скаржника не спростовують висновків суду та не свічать про те, що спірна переплата була нараховагна позивачу не Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Крім того зазначення судом першої інстанції в ухвалі положень ст.383 КАС України не свідчить про неправельне ирішення питання у цій справі, оскільки позивач подав в порядку ст.382 КАС України,яка була роглянута судом відповідно до положень цієї статті, про що свідчить застосування судм спосіб судового контролю. 

Відповідно до ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 370, 382 КАС України, суд

  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  - залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27 червня 2024 року у справі №336/7959/16-а - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      А.О. Коршун