КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 755/20746/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7994/2025
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
04 червня 2025 року                                                                                                  м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,
за участю секретаря судового засідання Гладкої І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у складі судді Марфіної Н.В.,
у цивільній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів (пенсії),-      
                                                 В С Т А Н О В И В :
 
У листопаді 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві) звернулося у суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів (пенсії).
 
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 24 січня 2025 року в задоволенні позову ГУ ПФУ в м. Києві відмовлено.
 
28 січня 2025 року представник відповідача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 42 000 грн.
 
Заяв за змістом обґрунтована тим, що суду було подано відзив на позовну заяву додатком до якого був договір № 5/2024 про надання юридичної-консультативної допомоги та послуг щодо представництва від 02 грудня 2021 року та додаткова угода №6 від 20 грудня 2024 року, платіжна інструкція @2PL814369 від 29 грудня 2024 на суму 42 000 грн, призначення платежу: «Сплата за надання юридично-консультативної допомоги та представницьких послуг по захисту прав у цивільній справі 755/20746/24, ОСОБА_2 ». 
 
Вказано, що рішенням від 24 січня 2025 року Дніпровським районним судом м. Києва у задоволенні позову ГУ ПФУ в м. Києві відмовлено, але при вирішенні справи судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, яке можливо вирішити додатковим рішенням відповідно до ст. 270 ЦПК України. 
 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
 
Непогодившись з указаною ухвалою представник відповідача подав апеляційну скаргу та просив про її скасування з ухваленням нового рішення про стягнення з позивача 42 000 грн витрат на правничу допомогу.
 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у суду є всі підстави зробити висновок, що витрати, які пов`язані з судовим процесом проти держави, що випливають з дій під час здійснення нею свої публічних повноважень підлягають задоволенню в  незалежності від того чи такі витрати пов`язані з особою, яка має або немає статусу адвоката.
 
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, судом про день, час та місце судового засідання повідомлялися належно, до суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.
 
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Встановлено, що 30 грудня 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву до якого було долучено копію довіреності 01 грудня 2021 року, якою ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 бути його представником, в тому числі у всіх судах України (а.с. 64-65).
 
Також було долучено копію договору №5 від 02 грудня 2021 року про надання юридично-консультативної допомоги та послуг щодо представництва, який укладений між ОСОБА_3 , як замовником, та ФОП ОСОБА_1 , як виконавцем (а.с. 72-74).
 
Відповідно до додаткової угоди № 6 від 20 грудня 2024 року сторони договору                     №5 від 02 грудня 2021 року про надання юридично-консультативної допомоги та послуг щодо представництва визначили, що вартість послуг, які надаються ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у справі №755/20746/24 становить 42000 грн (а.с. 75).
 
Долучено представником відповідача й копію платіжної інструкції від 29 грудня 2024 року, відповідно до якої ФОП ОСОБА_1 перераховано 42 000 грн за надання юридично-консультативної допомоги та представницьких послуг по захисту прав у цивільній справі №755/20746/24, ОСОБА_2 (а.с. 67).
 
У січні 2025 року ОСОБА_1 направив до суду заяву щодо ухвалення додаткового рішення про вирішення питання стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу.
 
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
 
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
 
Сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137,частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування (частина п`ята статті 135 ЦПК України).
 
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
 
Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
 
Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
 
Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
 
Проте поняття "надання професійної правничої допомоги" не тотожне поняттю "представництво особи в суді". Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019).
 
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не є адвокатом, а представляв інтереси відповідача за довіреністю та за договором про надання юридично-консультативної допомоги та послуг щодо представництва як ФОП.
 
Таким чином, районний суд обґрунтовано послався на правову позицію висловлену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі                                 № 496/3134/19 де міститься висновок про те, що витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витратна професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України.
 
Подібних висновків дійшов Верховний суд у постанові Верховного суду від 21 березня 2024 року у справі № 604/423/23.
 
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бюрг та інші проти Франції" (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гору проти Греції" № 2) [ВП], § 41" (Gorou v. Greece no.2).
 
З урахуванням викладеного та відсутності в матеріалах справи відомостей, що правнича допомога ОСОБА_2 надавалася адвокатом, колегія суддів вважає, що районним судом обґрунтовано відмолено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу з позивача.
 
Доводи апеляційної скарги представника відповідача не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
 
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.
 
Повне судове рішення складено 05 червня 2025 року. 
 
Суддя-доповідач: 

Судді: