ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 травня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/1643/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,        
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу	 ОСОБА_1  	
на ухвалу  Кіровоградського  окружного адміністративного суду від 21.03.2025р.  у справі №340/1643/25	
за  позовом:	ОСОБА_1  	
до: про:	Військової частини НОМЕР_1  визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- 	

ВСТАНОВИВ:

12.03.2025р. ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду  з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1  про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії / а.с. 1-8/.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 21.03.2025р. у справі №340/1643/25 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1  про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу /а.с. 30-31/.
Позивач – ОСОБА_1 ,   не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, 25.03.2025р. подала за допомогою засобів системи «Електронний суд»,  безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, зареєстровану судом апеляційної інстанції 26.03.2025р., з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді  Сафронова С.В., Чепурнов Д.В.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу з підстав порушення норм процесуального права, направити справу  для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою  Третього апеляційного адміністративного суду від 27.03.2025р. у справі №340/1643/25 апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.03.2025р. у справі №340/1643/25 залишено без руху  та надано заявнику апеляційної скарги  строк для усунення недоліків апеляційної скарги.
Позивачем на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду  у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги було усунуто та до суду апеляційної інстанції надано заяву про усунення недоліків.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025р. у справі №340/1643/25 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.03.2025р. у справі №340/1643/25 та з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи, які надійшли до суду апеляційної інстанції 11.04.2025р. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025р. у справі №340/1643/25 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 06.05.2025р.,   про що учасники справи були повідомлені відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України  датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.          
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції  в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з  наступних підстав.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що з дня звільнення з військової служби позивачу було відомо про порушення своїх прав, проте позивачем з 11.03.2024 року не вчинялося дій, направлених на захист своїх прав, а звернувшись до суду з цим позовом 12.03.2025р., позивач пропустив строк звернення до суду.
Судом першої інстанції зазначені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду причини визнані неповажними.
Під час розгляду даної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 ,  позивач у справі   проходила військову службу  у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.03.2024 №71 старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 юрисконсульта юридичної групи, призначено наказом Командувача військ Оперативного Командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 07.03.2024р. №87 на посаду офіцера юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби, з 11.03.2024р. виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення  /а.с.9/.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.04.2025р. адміністративний позов  залишено без руху, встановлено позивачу п`ятиденний  строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до суду обґрунтованої заяви/клопотання щодо визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, про поновлення такого строку звернення із належними доказами поважності причин його пропуску або ж надати докази, які свідчать про дотримання строку звернення до суду.
18.03.2025р. позивачем за допомогою системи «Електронний суд» до суду першої інстанції подано заяву  на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 14.03.2025р. у справі №340/1643/25, про поновлення строку звернення до суду,  яка зареєстрована судом першої інстанції 18.03.2025р.  
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.03.2025р. у справі №340/1643/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1  про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії, позовну заяву  повернуто позивачу, і саме ця ухвала суду першої інстанції є предметом апеляційного перегляду. 
Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абзац перший частини другої статті 122 КАС). 
Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час недопуску до продовження виконання повноважень) у разі порушення законодавства про оплату праці.
Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 липня 2024 року в справі №990/156/23 зроблено висновок, що за своїм змістом стаття 233 КЗпП України визначає строки, в межах яких є можливим судовий захист трудових прав, ці строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Наслідком пропуску таких строків є відмова у задоволенні позову, тобто відмова у наданні судового захисту.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, щодо необхідності застосування приписів статті 233 КЗпП України під час визначення строків звернення до адміністративних судів для вирішення спорів, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, в тому числі і за позовами осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі.
Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX, який набрав чинності 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:
«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 123 КАС України, відповідно до частини першої якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).
Отже, в даному  випадку, отримавши позовну заяву та встановивши, що позивачем пропущено строк звернення до суду в частині нарахування та виплати грошового забезпечення з 19.07.2022р. по 31.12.2023р., суд першої інстанції залишив позовну заяву без руху та запропонував позивачу на виконання ч.1 ст.123 КАС України навести поважні причини пропуску строку звернення до суду.
Відтак, судом першої інстанції дотримане процесуальній обов`язок, установлений ч. 1 ст. 123 КАС України, а тому доводи апелянта про порушення судом першої інстанції приписів ч.1 ст.123 КАС України та передчасність повернення позову є безпідставними.
Стосовно доводів апелянта про поважність причин пропуску строку звернення до суду зазначає наступне.
Фактично доводи апелянта зводяться до того, що позивач не був обізнаний про порушення свого права  до моменту отримання нею письмової відповіді на її звернення, а також зазначає про те, що вона проходить військову службу, тому не мала можливості звернутися до суду у встановлений законодавством строк. 
Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини 3 якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011   від 13.12.2011   визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати можливість звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі, і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.   Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналогічні висновки містить постанова Верхового Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду  від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з  дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Верховний Суд у постанові від 25.04.2023 у справі №380/15245/22 сформував висновок щодо строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці військовослужбовців, відповідно до якого, вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді справи, суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголосив, що положення  статті 233 КЗпП України  в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною 5  статті 122 КАС України.
З огляду на вищезазначене колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 
Позивач проходила військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 , спір стосується виплати позивачу грошового забезпечення за період проходження служби з 28.03.2022р. по 11.03.2024р.,  а з цим позовом звернулася до суду 12.03.2025р. пропустивши тримісячний строк звернення до суду, установлений статтею 233 КЗпП.
Позивачем не приведено будь-яких об`єктивних обставин, які свідчать про поважність причин пропуску такого строку саме після 11.03.2024р. (день виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення).
Грошове забезпечення є платежем, який здійснювався щомісячно, а тому в будь-якому разі їх розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення додаткова винагорода, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових, а тому строк звернення до адміністративного суду щодо виплати грошового забезпечення починається з моменту отримання грошового забезпечення, а не з моменту отримання відповіді.
Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, про те, що позивачем пропущено  строк звернення до суду з 11.03.2024р. та прийняв обґрунтоване рішення про повернення позовної заяви.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив у цій справі обґрунтовану ухвалу від 21.03.2025р. про повернення адміністративного позову позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, а тому враховуючи, що ця ухвала постановлена  без порушень норм чинного процесуального законодавства, що свідчить про відсутність підстав для її скасування, тому  ухвалу суду від 21.03.2025р. необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги суперечать фактичним обставинам справи та зводяться до помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм чинного процесуального законодавства.
На підставі викладеного, керуючись ст. 311,312,315,316,321,322 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – залишити без задоволення. 
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.03.2025р.  у справі №340/1643/25 – залишити без змін
Постанова  суду набирає законної сили з моменту її ухвалення,  та може бути оскаржена у строки та в порядку  встановлені ст. 329,331 КАС України.
Постанову виготовлено та підписано 06.05.2025р.    
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова