П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/6534/24	

 	Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.                                 Дата і місце ухвалення: 24.04.2024р., м. Одеса                                                                                                    	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів            –     Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2024 року Головне управління ДПС в Одеській області звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 488  712,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що згідно відомостей інтегрованої картки платника податків за ФОП ОСОБА_1 рахується податкова заборгованість зі сплати штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в розмірі 487  692,00 грн., застосованих до відповідача податковим повідомленням-рішенням від 16.06.2023р. №14025/15-32-07-06, та зі сплати адміністративного штрафу в розмірі 1020,00 грн., застосованого до відповідача згідно податкового повідомлення-рішення від 16.06.2023р. №14103/15-32-07-06. Головним управлінням ДПС в Одеській області на адресу ФОП ОСОБА_1 надсилалася податкова вимога форми «Ф» №0021364-1308-1532 від 19.09.2023р., однак заборгованість відповідачем в добровільному порядку сплачена не була, у зв`язку з чим у податкового органу виникли підстави для стягнення суми боргу в судовому порядку. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму заборгованості:
по податку штрафні санкції за порушення законодавства про патентування норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів – 487 692,00 грн., на бюджетний рахунок UA898999980313070104000015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код ЄДРПОУ: 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./21080900;
по податку адміністративні штрафи та інші санкції - 1020,00 грн., на бюджетний рахунок UA218999980313070106000015672 банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код ЄДРПОУ: 37607526, отримувач коштів ГУК в Од. обл./отг смт Захарівка/21081100.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, просить скасувати рішення від 24.04.2024р. з ухваленням у справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову Головного управління ДПС в Одеській області.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд дійшов помилкового висновку про те, що на час розгляду справи грошові зобов`язання, нараховані ФОП ОСОБА_1 до сплати згідно податкових повідомлень-рішень від 16.06.2023р. №14025/15-32-07-06 та №14103/15-32-07-06, є узгодженими. Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржено ФОП ОСОБА_1 в судовому порядку, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2024р. по справі №420/6793/24 позовну заяву про їх скасування прийнято до розгляду, у зв`язку з чим у суду першої інстанції були відсутні підстави для висновку про наявність у відповідача податкового боргу в розумінні п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Згідно п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом. 
Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно п.п. «е» п.176.1 ст.176 ПКУ платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Таким чином, з вказаних норм слідує, що у платника податків наявний обов`язок щодо сплати узгодженої суми податкових зобов`язань.
ПК України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо стягнення податкового боргу платника. Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про її стягнення має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, станом на дату звернення Головного управління ДПС в Одеській області з даним позовом до суду за ФОП ОСОБА_1 рахувалася податкова заборгованість в розмірі 488  712,00 грн., яка складається з:
487  692,00 грн. штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів (податкове повідомлення-рішення від 16.06.2023р. №14025/15-32-07-06);
1020,00 грн. адміністративний штраф (податкове повідомлення-рішення від 16.06.2023р. №14103/15-32-07-06).
Головним управлінням ДПС в Одеській області на адресу ФОП ОСОБА_1 надсилалася податкова вимога форми «Ф» №0021364-1308-1532 від 19.09.2023р., яку відповідачем отримано 26.09.2023р.  
Станом на 28.02.2024р. (дату звернення Головним управління ДПС в Одеській області з даним позовом до суду про стягнення заборгованості) грошове зобов`язання ФОП ОСОБА_1 зі сплати штрафних санкцій, нарахованих йому податковими повідомленнями-рішеннями від 16.06.2023р. №14025/15-32-07-06 та №14103/15-32-07-06, було узгодженим в розумінні приписів ПК України.
При цьому, колегією суддів встановлено, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2024р. по справі №420/6793/24 було відкрито провадження у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказу, податкового повідомлення-рішення №14025/15-32-07-06 від 16.06.2023р. 
З вказаного слідує, що станом на 24.04.2024р. (дату ухвалення оскаржуваного судового рішення) визначена відповідачу до сплати податковим повідомленням-рішенням від 16.06.2023р. №14025/15-32-07-06 сума грошового зобов`язання 487  692,00 грн. була предметом судового спору. 
Поряд з цим, при вирішенні спору колегія суддів враховує, що ФОП ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений судом про розгляд справи за позовом Головного управління ДПС в Одеській області про стягнення податкового боргу, не повідомив суд про оскарження ним податкового повідомлення-рішення від 16.06.2023р. №14025/15-32-07-06 в судовому порядку після відкриття провадження у даній справі, а також не клопотав про зупинення провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.236 КАС України – до набрання законної сили рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/6793/24.
Більше  того, відповідач не надав до суду першої інстанції відзиву на позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області та не висловив будь-яких заперечень проти заявлених до нього позовних вимог.
Відповідно до частини четвертої статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу та постановив оскаржуване судове рішення про задоволення позову Головного управління ДПС в Одеській області.
Варто зазначити, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2025р. по справі №420/6793/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2025р., відмовлено в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 про скасування податкового повідомлення-рішення №14025/15-32-07-06 від 16.06.2023р.
Таким чином, доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позову, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення від 24.04.2024р. колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-           
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

                                                           Повний текст судового рішення виготовлений 26 травня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук