КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 175/1140/21-ц                                                                       Головуючий у суді І інстанції: Хайнацький Є.С.
провадження №22-ц/824/4179/2025                                                          Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
04 червня 2025 року                                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді: Сушко Л.П.,
суддів: Болотова Є.В., Музичко С.Г.,
секретар судового засідання: Дуб С.І., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Яндульського Дениса Володимировича, який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення грошових коштів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с. 66-68 том 1), просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 92 234,48 грн, з яких: 78 528,11 грн - заборгованість за вкладами; 10 391,79 грн - інфляційні збитки; 3 314,58 грн - 3% річних.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Позивач після її смерті отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 4/2019. Згідно з цим свідоцтвом позивач набув право власності на суму вкладів з належними відсотками та нарахованою компенсацією, які знаходяться на відкритих в АТ КБ «ПриватБанк» рахунках, карткових рахунках, що належать спадкодавцю згідно з довідкою від 14 червня 2019 року № 20.1.0.0.0/7-190612/2633, виданою АТ КБ «ПриватБанк». Загальна сума грошових коштів, які перебували на рахунках спадкодавця, складала 78 528,11 грн. та 79,78 дол. США
16 липня 2020 року позивач подав до АТ КБ «ПриватБанк» заяву про виплату частини належних його матері вкладів в сумі 78 528,11 грн, що знаходяться в АТ КБ «ПриватБанк» та весь необхідний пакет документів, що необхідний для виплати вказаних коштів.
Однак, працівниками банку йому було відмовлено у виплаті коштів, оскільки позивач не є клієнтом вказаного банку, а на рахунок іншого банку кошти перераховувати відмовились.
У зв`язку з невиконанням банком своїх зобов`язань щодо виплати/повернення успадкованого вкладу відповідно до частини другої статті 625 ЦК України банк зобов`язаний сплатити позивачеві інфляційні збитки, а також 3% річних.
З урахуванням викладеного позивач просив позов задовольнити.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти, належні йому згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03 червня 2020 року, виданого Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Тарасюк О.О. за реєстровим № 341 по спадковій справі № 4/2019 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- за договором № SAMDNWFD0071059910201 від 01 березня 2016 року суму вкладу в розмірі 66 281 грн 55 коп.;
- за договором № SAMDNWFD0072109324900 від 25 жовтня 2018 року суму вкладу в розмірі 6 251 грн 87 коп.;
- за договором № SAMDN82000737266389 від 23 серпня 2013 року суму вкладу 473 грн 45 коп.;
- за договором № SAMDNWFС00019587892 від 28 серпня 2015 року суму вкладу 5 471 грн 24 коп.;
- за договором № SAMDNWFС00015241433 від 27 лютого 2015 року суму вкладу 50 грн 00 коп..
Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 3% відсотки річних, що становить 3 314 грн 58 коп. та інфляційні втрати у сумі 10 391 грн 79 коп..
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, Яндульський Д.В., який діє в інтересах АТ КБ «Приват Банк», подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Печерського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що судом першої інстанції не було враховано надані представником відповідача пояснення та наявні в матеріалах справи докази, які свідчать про відсутність предмету спору між сторонами.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 серпня 2020 року, ОСОБА_1 отримав спадщину, що складається з вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходиться в АТ КБ «ПриватБанк».
У заяві про перерахування грошових коштів спадкоємця на поточний рахунок від 12 березня 2021 року, ОСОБА_1 , просив перерахувати грошові кошти, що містяться на рахунках, на поточний рахунок, що відкритий у АТ «Акцент-Банк».
Листом від 07.04.2021 №20.1.0.0.0/7- 210312/2457 AT КБ "ПриватБанк" надав відповідь, зазначивши, що відповідно до ч.1.ст.1071 ЦПК України грошові кошти списуються з рахунку на підставі розпорядження клієнта, якому належить цей рахунок. Відповідно до ст..1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник - особа, з рахунка якої ініціюється переказ коштів. Оскільки спадкоємець не є платником та особою, якій належить рахунок спадкодавця, у спадкоємця відсутні підстави для надання розпорядження банку на переказ коштів. Водночас, відповідно до ч.2 ст.1071 ЦПК України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження зокрема у випадках, встановлених законом. Відповідно до п.9-3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків-резидентів і нерезидентів, затвердженої Постановою Правління НБУ від 12.11.2003 №492, банк здійснює виплату вкладу (частини вкладу) спадкоємцю власника поточного/вкладного (депозитного) рахунку на підставі документів, визначених законодавством України. (Копія листа додавалась до пояснень).
Отже, виплата спадку є одним з випадків списання коштів, яке здійснюється без розпорядження. Тому Банк виконує обов`язок з виплати коштів спадкоємцю шляхом переказу коштів з рахунку, який належав спадкодавцю, на рахунок спадкоємця, який відкритий в Банку. Такий спосіб виконання обов`язку з виплати спадку повністю відповідає законодавству України.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги стосовно перерахунку грошових коштів з рахунків померлої ОСОБА_2 на особистий рахунок спадкоємця ОСОБА_1 , що відкритий в іншій фінансовій установі, представник апелянта зазначав, що ініціювати переказ може лише власник рахунку або довірена ним особа. Спадкоємець набуває право власності на грошові кошти спадкодавця, і не має змоги ініціювати видаткові операції з рахунку померлого. Отже проводити переказ на рахунок в іншому банку АТ КБ «ПриватБанк» не може, так як спадкоємець не уповноважений ініціювати платіж з рахунку померлої в інший Банк.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
29 травня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшли додаткові пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Неділько О.С., просила залишити рішення Печерського районного суду м. Києва від 01.10.2024 року без змін, а апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» без задоволення.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Вирішуючи даний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що за змістом свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 червня 2020 року, яке було видано позивачу, містить посилання на належність вказаних вкладів померлому згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк від 14 червня 2019 року № 20.1.0.0.0/7-190612/2633. Підставою для видачі коштів позивачу було пред`явлення позивачем банку свідоцтва про право на спадщину, а тому вимога позивача про видачу коштів є вимогою спадкоємця. Тому суд першої інстанції вважав за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1 в частині стягнення 78 528,11 грн. банківського вкладу, що знаходиться на депозитних рахунках, на карткових рахунках на користь спадкоємця ОСОБА_1 ..
Задовольняючи позовні вимоги в частині інфляційних втрат та 3% річних, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що відмова банку виконати вимогу Позивача щодо видачі належних йому за договором банківського вкладу сум свідчить про невиконання банком своїх зобов`язань та має наслідком настання відповідальності, передбаченої законом у вигляді сплати індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми, з дня звернення з вимогою про видачу коштів до дня фактичної видачі. Суд першої інстанції зазначав, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про виплату вкладів 16 липня 2020 року. Загальна сума банківський вкладів, що підлягає поверненню позивачу складає 78 528,11 грн. Прострочка з 17 липня 2020 року по 13 грудня 2021 року. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, сума 3 % річних складає 3 314,58 грн. та інфляційні втрати у сумі 10 391,79 грн.
Суд першої інстанції перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, встановив, що позивач вірно здійснив розрахунок, тому суд прийшов до висновку, що вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат також підлягають задоволенню.
Відмовляючи у задоволенні заявленого позивачем відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що перевіривши матеріали справи суд не вбачав доведеним та документально підтвердженим витрати позивача на професійну правничу допомогу.
Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі).
Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.
Відповідно до ч. ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. 
Встановлено, що ОСОБА_2 , яка була матір`ю позивача - ОСОБА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 10 том 1).
Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Тарсюк О.О. було відкрито спадкову справу № 4/2019.
Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» вих. № 20.1.0.0.0/7-190612/2633 від 14 червня 2019 року нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 03 червня 2020 року, зареєстровано в реєстрі за № 341.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину позивач успадкував всі вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в банку:
- на депозитному рахунку № НОМЕР_5 депозит, договір SAMDNWFD0071059910201 від 01 березня 2016 року залишок 66 281,55 грн;
- на депозитному рахунку № НОМЕР_6 депозит, договір - SAMDNWFD0072109324900 від 25 жовтня 2018 року, залишок 6 251,87 грн;
- на депозитному рахунку № НОМЕР_7 депозит, договір - SAMDN80000733314982 від 23 лютого 2013 року, залишок 79,78 дол. США;
- на депозитному рахунку № НОМЕР_8 депозит, договір - SAMDN82000737266389 від 23 серпня 2013 року, залишок 473,45 грн;
- на картковому рахунку № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , відкритому 28 серпня 2015 року, залишок 5 471,24 грн;
- на картковому рахунку № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , відкритому 27 лютого 2015 року, залишок 50,00 грн (а.с. 11 том 1).
Станом на 14 червня 2019 року (дати складання банком довідки нотаріусу) загальна сума грошових коштів, які перебували на рахунках спадкодавця, складала: 78 528,11 грн та 79,78 дол. США.
16 липня 2020 року позивач звернувся із заявою до АТ КБ «ПриватБанк» з вимогою щодо здійснення перерахування грошових коштів у розмірі 78 528,11 грн на поточний рахунок позивача у іншому банку - АТ «Ощадбанк», з додаванням до вказаної заяви нотаріально завіреної копії свідоцтва про право на спадщину та нотаріально звіреної копії свідоцтва про смерть (а.с. 12 том 1).
Банком 27 липня 2020 року листом за вих. №20.1.0.0.0/7-200722/6736 було повідомлено, що сума успадкованих коштів, які знаходяться у банку, можуть бути виплачені за умови відкриття позивачем поточного рахунку в АТ КБ «ПриватБанк», виключно на який можуть бути перераховані кошти (а.с. 13-14 том 1).
З наведених обставин справи вбачається, що ОСОБА_2 , яка була матір`ю позивача померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, спірні вклади з відсотками, які знаходяться у АТ КБ «ПриватБанк». Позивача ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зокрема на рахунки у АТ КБ «Приватбанк», загальна вартість яких складає 78 528,11 грн та 79,78 дол. США.
Зазначене свідоцтво про право на спадщину є чинним, не оскаржено та не скасовано.
Прийнявши спадщину в установленому законом порядку, спадкоємець набув право на все майно, яке належало спадкодавцеві на час смерті, а тому відповідно до статті 1227 ЦК України він має право на його отримання.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 220/30/21, від 23 лютого 2022 року у справі № 428/10113/20.
Однак відповідач на звернення позивача відмовив у видачі грошових коштів. Причиною відмови відповідач вказав, що грошові кошти спадкодавця виплачується шляхом їх перерахування на рахунок (картку), який відкривається спадкоємцю. Тому АТ КБ «ПриватБанк» повідомив, що для отримання спадщини ОСОБА_1 необхідно звернутися до обслуговуючого відділення Банку та надати пакет документів про спадщину (а.с. 13-14 том 1).
Отже, як встановив суд першої інстанції, з висновком якого погоджується апеляційний суд, банк відмовив спадкоємцю вкладника банку, позивачу, у поверненні депозитних коштів його померлої матері, в той час, свідоцтво про право на спадщину є чинним, не оскаржено та не скасовано, тому відсутні підстави для відмов в задоволенні позову, і таким чином суд першої інстанції правильно позов задовольнив.
Доводи апеляційної скарги про те, що спадкоємець набуває право власності на грошові кошти спадкодавця і не має змоги ініціювати видаткові операції з рахунку померлого, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину та не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Тому до позивача перейшли права та обов`язки вкладника, Банк може списати грошові кошти з рахунка позивача на підставі його розпорядження.
Доводи апеляційної скарги відповідача не впливають на правильність висновків суду першої інстанції. Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що майнове право позивача було порушено відповідачем.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог та вірно застосував до правовідносин що виникли між сторонами положення ст. ст. 1058, 1060, 1228, ст. 625 ЦК України.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Яндульського Дениса Володимировича, який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» залишити без задоволення.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складено «09» червня 2025 року.

Головуючий суддя                                                                 Л.П. Сушко

Судді                                                                                       Є.В. Болотов

                                                                                                 С.Г. Музичко