УХВАЛА

14 квітня 2025 року
м. Київ
справа № 646/2710/23
провадження № 51 - 1332 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги засудженого  ОСОБА_4 на рішення Харківського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року,
установив:
У касаційній скарзі засуджений просить перевірити рішення апеляційного суду 
в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, 
що її подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Приписами ст. 438 КПК передбачено, що підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що 
є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Однак, у касаційній скарзі засуджений не зазначає жодної підстави, передбаченої ст. 438 КПК, та не наводить обґрунтування щодо необхідності скасування оскарженого судового рішення на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК 
з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу, що позбавляє можливості суд касаційної інстанції визначити межі перегляду оскарженого судового рішення. 
Також, засудженому слід врахувати те, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваних судових рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Окрім цього, всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга засудженого взагалі не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених 
у відповідності з положеннями ст. 436 КПК, частиною першої якої передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. 
Зокрема, засуджений порушує питання про скасування рішення апеляційного суду та не зазначає жодної вимоги до суду касаційної інстанції стосовно подальшого руху кримінального провадження, у разі задоволення його прохання про скасування оскаржуваного судового рішення, як це передбачено приписами 
ст. 436 КПК.
Крім того, усупереч положень ч. 5 ст. 427 КПК засуджений не додав до касаційної скарги копії оскаржуваного судового рішення.
За правилами ст. 429 КПК суд касаційної інстанції встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
Водночас Верховний Суд вважає за необхідне згідно з приписом ст. 20 КПК роз`яснити засудженому його право на кваліфіковану правову допомогу.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК) засудженому гарантується право на правову допомогу. Для її одержання засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців 
у галузі права, які за законом мають право на надання такої допомоги особисто 
чи за дорученням юридичної особи. 
За правилами п. 9 ч. 1 ст. 14 Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI 
«Про безоплатну правничу допомогу» право на безоплатну вторинну правничу допомогу відповідно до цього Закону та інших законів України мають також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, - на всі види правничих послуг, передбачені частиною другоюстатті 13 цього Закону (в тому числі захист і складення документів процесуального характеру). 
Захист, складання документів процесуального характеру та здійснення представництва інтересів особи, засудженої до покарання у вигляді позбавлення волі, за зверненням такої особи або за ухвалою суду забезпечують регіональні центри з надання безоплатної вторинної правничої допомоги (підпункт 2 пункту 8 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 2 липня 2012 року № 967/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24 травня 2016 року № 1487/5)).
Таким чином, для засуджених до покарання у виді позбавлення волі на час підготовки ними заяв про перегляд судових рішень, які набрали законної сили 
і за якими таким особам було призначено відповідне покарання, законом встановлено гарантії їх права на правничу допомогу.
Тому для одержання такої допомоги під час складання документів процесуального характеру засуджений, який відбуває покарання у виді позбавлення волі, за змістом статей 110 і 113 КВК вправі через адміністрацію виправної колонії звернутися до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу  засудженого ОСОБА_4 на рішення Харківського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року залишити без руху і надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити останньому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                   ОСОБА_3