П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/30582/24	
Перша інстанція: суддя Завальнюк І.В.
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Турецької І.О.,  
                                                    Шевчук О.А.                           
          розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу  Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2024р. по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «АГРОС-ЮГ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И Л А:
У вересні 2024р. ПП «АГРОС-ЮГ» звернувся до суду із позовом до ГУ ДПС в Одеській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС в Одеській області про відмову ПП «АГРОС-ЮГ» в підтвердженні (продовженні) статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік, оформлене листом за №6418/6/15-32-04-09-06 від 9.03.2023р.; 
- зобов`язати ГУ ДПС в Одеській області внести до реєстру платників єдиного податку відомості щодо ПП «АГРОС-ЮГ» як платника єдиного податку четвертої групи у 2023 році, про що видати відповідну довідку; 
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС в Одеській області про відмову в прийнятті звітної нової податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік від 19.02.2023р. за №9028627928 та розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік, що подається до податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік від 17.02.2023р. №9027861577, що оформлене листом №6418/6/15-32-04-09-06 від 9.03.2023р.; 
- зобов`язати ГУ ДПС в Одеській області прийняти податкову декларацію ПП «АГРОС-ЮГ», як платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік від 19.02.2023р. №9028627928, та розрахунок частки сільськогосподарського виробника за 2022 рік, що подається до податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік від 17.02.2023р. №9027861577, датою їх фактичного отримання; 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма «ПС») за №25147/15-32-04-09 від 12.06.2024р. ГУ ДПС в Одеській області.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з метою щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи, відповідно до пп.298.8.1. п.298.8. ст.298 ПК України, 19.02.2023р. ПП «АГРОС-ЮГ» сформувало та направило до ГУ ДПС в Одеській області загальну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2023р.. «Загальна», «Звітна». 17.02.2023р. ПП «АГРОС-ЮГ» подано розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік. Проте, листом ГУ ДПС в Одеській області за №6418/6/15-32-04-09-06 від 9.03.2023р. повідомило ПП «АГРОС-ЮГ», що форма податкової декларації не відповідає змісту відповідного податку, тобто порушено вимоги статті 48 глави 1 розділу ІІ ПК України №2755-VI від 2.12.2010р., відповідно інформаційно-комунікаційних систем ДПС, частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) 2022 рік по ПП «Агрос-Юг» складає 0 (нуль) відсотків, а також у ПП «АГРОС-ЮГ» наявний податковий борг. 
Враховуючи вищевикладене та з метою приведення у відповідність ІКП підприємства, звітній податковій декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік від 19.02.2023р. за №9028627928, розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробника за 2022 рік від 17.02.2023р. №9027861577 присвоєно статус «не визнано як податкову звітність».
Тобто, ПП «АГРОС-ЮГ» не є платником єдиного податку четвертої групи у 2023р.. 
Позивач зазначив, що з 1.01.2023р. підприємство є платником податків на загальній системі оподаткування та є зокрема, платником податку на прибуток. Позивач надіслав на даний лист заперечення, в яких, посилаючись на норми чинного законодавства України, зазначив, що відсутні правові підстави для позбавлення ПП «АГРОС- ЮГ» статусу платника єдиного податку 4-ї групи на 2023 рік, лист вих. №20/06-1 від 20.06.2023р.. В запереченнях позивачем зазначалось, що при складанні Розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік реєстраційний №9027861577, поданого до Податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік, розділ 5 частка сільськогосподарського виробництва за попередній податковий (звітний) рік, % помилково не сформувався, хоча з самого розрахунку розділ 2 зазначається, що загальна сума доходу сільськогосподарського товаровиробництва складає 23 866  203,79грн., однак при збережені звітності програма не сформувала 100%. 
В подальшому, 21.03.2023р. ПП «АГРОС-ЮГ» подано розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік, де в розділі 5 було зазначено 100% частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітній) рік. У зв`язку з відсутністю будь-яких відомостей стосовно розгляду вказаних вище заперечень позивача, прийняття розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік за №9055621141, поданого до Податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік. ПП «АГРОС-ЮГ» вважало, що є платником єдиного податку четвертої групи на 2023р., поки не отримало ППР №25147/15- 32-04-09 від 12.06.2024р. за неподання податкової звітності з податку на прибуток за звітний податковий період 2023р..
Позивач вважає, що відсутні будь-які правові підстави для позбавлення ПП «АГРОС-ЮГ» платника єдиного податку четвертої групи у 2023р..
Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2024р. адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС в Одеській області про відмову ПП «АГРОС-ЮГ» в підтвердженні (продовженні) статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік, оформлене листом №6418/6/15-32-04-09-06 від 9.03.2023р.
Зобов`язано ГУ ДПС в Одеській області внести до реєстру платників єдиного податку відомості щодо ПП «АГРОС-ЮГ» як платника єдиного податку четвертої групи у 2023р., про що видати відповідну довідку.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС в Одеській області про відмову в прийнятті звітної нової податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік від 19.02.2023р. за №9028627928 та розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік, що подається до податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік від 17.02.2023р. за №9027861577, що оформлене листом №6418/6/15-32-04-09-06 від 9.03.2023р..
Зобов`язано ГУ ДПС в Одеській області прийняти податкову декларацію ПП «АГРОС-ЮГ», як платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік від 19.02.2023р. за №9028627928, та розрахунок частки сільськогосподарського виробника за 2022 рік, що подається до податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік від 17.02.2023р. за №9027861577, датою їх фактичного отримання.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення (форма «ПС») №25147/15-32-04-09 від 12 червня 2024р. ГУ ДПС в Одеській області.
Стягнуто з бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Одеській області на користь ПП «АГРОС-ЮГ» судовий збір в розмірі 9 084грн.
В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення норм права.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган приймаючи оскаржувані рішення діяв протиправно та з порушенням чинних норм податкового органу, оскільки ГУ ДПС в Одеській області рішення про анулювання реєстрації ПП «АГРОС-ЮГ» платником єдиного податку четвертої групи не приймалося, а надіслання листа про повідомлення позивача про те, що форма податкової декларації не відповідає змісту відповідного податку, тобто порушено вимоги статті 48 глави 1 розділу ІІ ПК України №2755-VI від 2.12.2010р., відповідно інформаційно-комунікаційних систем ДПС, частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) 2022 рік по ПП «АГРОС-ЮГ» складає 0 (нуль) відсотків, а також у ПП «АГРОС-ЮГ» наявний податковий борг, не є відповідним рішенням в силу положень ПК України про те, що ПП «АГРОС-ЮГ» є платником податків на загальній системі оподаткування та є зокрема, платником податку на прибуток.
Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу І, п.75.1 ст.75 розділу П ПК України, у порядку визначеному п.76.2 ст.76 розділу П ПК України, проведено камеральну перевірку щодо порушення правил (термінів) подання податкової звітності з податку на прибуток за рік 2023 ГУ ДПС в Одеській області проведено камеральну перевірку щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності ПП «АГРОС-ЮГ», за результатами якої складено акт від 15.04.2024р. за №15275 /15-32-04-09/35993399.
Перевіркою встановлено, що ПП «АГРОС-ЮГ» не подана (граничний термін подання 29.02.2024р.) податкова звітність з податку на прибуток, а саме Декларація з податку на прибуток за рік 2023, чим порушено вимоги пп.49.18.3 п.49.18 ст.49 ПК України.
На підставі висновку акту перевірки ГУ ДПС в Одеській області від 15.04.2024р. за №15275/15-23-04-09/35993399 прийнято ППР від 12.06.2024р. за №25147/15-32-04-09 про застосування штрафної санкції в розмірі 340грн.
Проте, ПП «АГРОС-ЮГ» вважало себе звільненим від подачі звітності з податку на прибуток за звітний податковий період рік 2023, оскільки вважало себе платником єдиного податку четвертої групи на 2023 рік та звіт необхідний було подано у встановлені Законом строки.
Зокрема, цій упевненості позивача щодо власного статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік передувало наступне.
Так, у 2021р. ПП «АГРОС-ЮГ» набуло статус платника єдиного податку четвертої групи, що підтверджується листом ГУ ДПС в Одеській області за №14101/6/15-32-18-10-06 від 20.05.2021р..
З метою щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи, відповідно до пп.298.8.1. п.298.8. ст.298 ПК України, ПП «АГРОС-ЮГ» 19.02.2023р. сформувало та направило до ГУ ДПС в Одеській області загальну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік. «Загальна», «Звітна».
Відповідно до квитанції №1 від 19 лютого 2023р. 16:44:04 загальна податкова декларація ПП «АГРОС-ЮГ» як платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік доставлено до ДПС України та документ збережено на центральному рівні. 
Згідно з квитанцією №2 від 19 лютого 2023р. 16:44:04 загальну податкову декларацію ПП «АГРОС-ЮГ», як платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік, доставлено та прийнято ГУ ДПС в Одеській області (Роздільнянська ДПІ).
Загальній податковій декларації ПП «АГРОС-ЮГ», як платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік, присвоєно реєстраційний за №9028627928.
17.02.2023р. ПП «АГРОС-ЮГ» подано розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік.
Згідно квитанції №1 від 17 лютого 2023р. 16:36:22 розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва доставлено до ДПС України та документ збережено на центральному рівні.
Відповідно до квитанції №2 від 17 лютого 2023р. 16:36:22 розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва доставлено та прийнято ГУ ДПС в Одеській області (Роздільнянська ДПІ).
Розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва до звітної декларації присвоєно реєстраційний №9027861577.
Листом ГУ ДПС в Одеській області за №6418/6/15-32-04-09-06 від 9.03.2023р. повідомило ПП «АГРОС-ЮГ», що форма податкової декларації не відповідає змісту відповідного податку, тобто порушено вимоги статті 48 глави 1 розділу ІІ ПК України №2755-VI від 2.12.2010р., відповідно інформаційно-комунікаційних систем ДПС, частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) 2022 рік по ПП «АГРОС-ЮГ» складає 0 (нуль) відсотків, а також у ПП «АГРОС-ЮГ» наявний податковий борг.
Враховуючи вищевикладене та з метою приведення у відповідність ІКП підприємства, звітній податковій декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік від 19.02.2023р. за №9028627928, розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробника за 2022 рік від 17.02.2023р. за №9027861577 присвоєно статус «не визнано як податкову звітність». Тобто, ПП «АГРОС-ЮГ» не є платником єдиного податку четвертої групи у 2023р.. З 1.01.2023р. підприємство є платником податків на загальній системі оподаткування та є зокрема, платником податку на прибуток.
Позивач надіслав на даний лист заперечення, в яких зазначив, що відсутні правові підстави для позбавлення ПП «АГРОС- ЮГ» статусу платника єдиного податку 4-ї групи на 2023 рік, лист вих. №20/06-1 від 20.06.2023р..
Також в запереченнях позивачем зазначалось, що при складанні Розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік реєстраційний №9027861577, поданого до Податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2023р. розділ 5 частка сільськогосподарського виробництва за попередній податковий (звітний) рік, % помилково не сформувався, хоча з самого розрахунку розділ 2 зазначається, що загальна сума доходу сільськогосподарського товаровиробництва складає 23 866  203,79грн., однак при збережені звітності програма не сформувала 100%. 
В подальшому, 21.03.2023р. ПП «АГРОС-ЮГ» подано розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік, де в розділі 5 було зазначено 100% частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітній) рік.
Згідно квитанції №1 від 21 березня 2023р. 14:48:32 розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва доставлено до ДПС України та документ збережено на центральному рівні.
Відповідно до квитанції №2 від 21 березня 2023р. 14:48:32 розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва доставлено та прийнято ГУ ДПС в Одеській області (Роздільнянська ДПІ).
Розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва до звітної декларації присвоєно реєстраційний за №9055621141.
У зв`язку з відсутністю будь-яких відомостей стосовно розгляду вказаних вище заперечень позивача, прийняття розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік за №9055621141, поданого до Податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік. 
При цьому, ПП «АГРОС-ЮГ» вважало, що є платником єдиного податку четвертої групи на 2023р., поки не отримало ППР №25147/15-32-04-09 від 12.06.2024р. за неподання податкової звітності з податку на прибуток за звітний податковий період рік 2023. 
Зважаючи на те, що відсутні будь-які правові підстави для позбавлення ПП «АГРОС-ЮГ» платника єдиного податку четвертої групи у 2023р., позивач звернувся до суду із даним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваних дій та рішень податкового органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, колегія суддів виходить з наступного.
У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як вбачається із матеріалів справи, що спір між сторонами виник через те, що при складанні Розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік №9027861577, поданого до Податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік, в рядку 5 частка сільськогосподарського виробництва за попередній податковий (звітний) рік, % помилково не сформувався, що позивач пояснює звичайним людським фактором.
При цьому позивач вважає, що податкова служба повинна була проінформувати його про допущену помилку, а не позбавляти статусу платника єдиного податку четвертої групи.
Після виявлення помилки, яка була допущена при складанні Розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік №9055621141, поданого до Податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік. 1111 «АГРОС-ЮГ» згідно з п.49.12 ст.49 ПК України подало виправлену (нову декларацію) де, до розділ 5 частка сільськогосподарського виробництва за попередній податковий (звітний) рік, зазначено 100% частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітній) рік.
У зв`язку з відсутністю будь-яких відомостей стосовно розгляду вказаних вище заперечень позивача, прийняття розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік №9055621141, поданого до Податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік. ПП «АГРОС-ЮГ» вважало, що є платником єдиного податку четвертої групи на 2023р., поки не отримало ППР №25147/15- 32-04-09 від 12.06.2024р. за неподання податкової звітності з податку на прибуток за звітний податковий період рік 2023.
Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Приписами п.291.4 ст.291 ПК України визначено, що суб`єкти господарювання, сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, належать до 4 групи платників єдиного податку.
За правилами пп.298.8.4 п.298.8 ст.298 ПК України, у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.
Якщо така частка не перевищує 75 відсотків у зв`язку із виникненням обставин непереборної сили у попередньому податковому (звітному) році, до платника податку в наступному податковому (звітному) році зазначена вимога не застосовується. Такі платники податку для підтвердження статусу платника єдиного податку подають податкову декларацію разом із рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних рад про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин.
Положеннями пп.298.8.1 п.298.8 ст.298 ПК України встановлено, що сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року: загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи); розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок. У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).
Відповідно до пп.295.9.1 п.295.9 ст.295 ПК України, платники єдиного податку 4 групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 299.1, 299.2 ст. 299 Податкового кодексу України, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.
Положеннями ПК України передбачено підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку, які містяться в п.299.10 ст.299 ПК України або підстави, з яких платник не може бути платником єдиного податку 4 групи, що визначені п.291.5-1 ст.291 ПК України.
У відповідності до п.299.10 ст.299 ПК України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків; 5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу; 6) набуття платником податку статусу резидента Дія Сіті - в останній день календарного кварталу, в якому платник податку набув статус резидента Дія Сіті.
Зі змісту наведених норм податкового законодавства вбачається, що підставою набуття сільськогосподарським підприємством статусу платника єдиного податку є наявність частки сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) період, що дорівнює або перевищує 75%. 
При цьому, ПК України визначає, що якщо така частка не перевищує 75 відсотків у зв`язку із виникненням обставин непереборної сили у попередньому податковому (звітному) році, до платника податку в наступному податковому (звітному) році зазначена вимога не застосовується. Такі платники податку для підтвердження статусу платника єдиного податку подають податкову декларацію разом із рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних рад про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин.
Отже, аналізуючи вищенаведені норми законодавства, судова колегія зазначає, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках.
Отже, способом реалізації владних управлінських функцій у разі встановлення обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників цього податку.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 3.12.2020р. по справі за №200/9334/19-а, від 21.01.2021р. по справі за №808/4202/17, від 22.07.2022р. по справі за №818/2056/18, від 11.01.2024р. по справі за №810/3210/17.
У постановах Верховного Суду від 22.07.2022р. у справі №818/2056/18, від 11.01.2024р. у справі №810/3210/17 викладено висновок про те, що оскільки у попередньому періоді позивач вже був платником єдиного податку четвертої групи, то у межах спірних правовідносин йдеться про підтвердження статусу платника єдиного податку, а не про обрання або перехід на спрощену систему оподаткування.
Такий висновок кореспондує нормі п.299.10 ст.299 ПК України, згідно якої реєстрація платником єдиного податку є безстроковою (до моменту прийняття рішення про її анулювання).
При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи).
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 4.05.2023р. у справі за №320/1040/19.
Проте, апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи не містить доказів проведення контролюючим органом вказаного виду перевірки відносно ПП «АГРОС-ЮГ» у 2023р..
Натомість, як вбачається з електронного кабінету платників податків, назва податку – єдиний податок з с/г товаровиробництв, у яких частка с/г товаровиробництва за попередній податковий звітний рік дорівнює або перевищує 75% за 2023 рік ПП «АГРОС-ЮГ» нараховано податок на суму 1 224 689,76грн., що в свою чергу свідчить про те, що відповідач все ж таки визнав, що позивач є платником податку четвертої групи та включив суму нарахувань за 2023р..
Весь час, починаючи з 12.07.2023р. і до липня 2024р. включно ПП «АГРОС-ЮГ» вважало, і для цього були всі підстави вважати, що підприємство є платником єдиного податку четвертої групи у 2023р..
Відповідно до пп.19-1.1.1.-19-1.1.2. п.19-1.1. ст.19-1 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.
За правилами п.48.7. ст.48 ПК України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.
Положеннями пп.75.1.1. п.75.1. ст.75 ПК України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Приписами п.76.1. ст.76 ПК України визначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
У відповідності до п.49.15 ст.49 ПК України, що податкова декларація вважається неподаною за умови порушення норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48, абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу та надання або надсилання контролюючим органом платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації, зокрема засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» для податкових декларацій, поданих у такий спосіб.
Дослідивши матеріалами справи, апеляційний суд зазначає, що ГУ ДПС в Одеській області рішення про анулювання реєстрації ПП «АГРОС-ЮГ» платником єдиного податку четвертої групи не приймалося. Вказане сторонами не заперечується.
При цьому, судова колегія звертає увагу, що до суду не було надано доказів того, що подана позивачем податкова звітність за результатами камеральної перевірки подана із порушеннями, визначеними ПК України, що, власне, і не заперечувалось відповідачем.
Отже, судова колегія вважає, що податковим органом не було дотримано процедури анулювання реєстрації платником єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку, анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку 4 групи не відповідає положенням ПК України та здійснено контролюючим органом не у порядку та не у спосіб, що передбачені законом.
Що стосується вимог щодо зобов`язання ГУ  ДПС в Одеській області внести до реєстру платників єдиного податку відомості щодо ПП «АГРОС-ЮГ» як платника єдиного податку четвертої групи з 1.01.2023р., то судова колегія зазначає наступне.
Так, відповідно до ст.2 КАС України, метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (пункт 64 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009р. (заява №40450/04).
Засіб юридичного захисту має бути «ефективним» в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (п.95 рішення ЄСПЛ у справі «Аксой проти Туреччини» від 18.12.1996р. (заява №21987/93).
При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (пункт 101 рішення ЄСПЛ у справі «Джорджевич проти Хорватії» від 24.07.2012 (заява № 41526/10); пункти 36-40 рішення ЄСПЛ у справі «Ван Остервійк проти Бельгії» від 06.11.1980 (заява № 7654/76). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.
Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29.08.2012р. за №16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 2.11.2011р. №13-рп/2011).
Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003р. №3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до ч.1 ст.124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003р. №3-рп/2003).
Отже, враховуючи те, що рішення ГУ ДПС в Одеській області, викладене в листі про відмову ПП «АГРОС-ЮГ» в підтвердженні (продовженні) статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік є протиправним, то судова колегія вважає, що ефективним судовим захистом прав позивача буде зобов`язання ГУ ДПС в Одеській області внести до реєстру платників єдиного податку відомості щодо ПП «АГРОС-ЮГ» як платника єдиного податку четвертої групи з 1.01.2023р..
Що стосується вимог щодо визнання протиправною відмову в прийнятті звітності та зобов`язання прийняти подані звітні документи у 2023р., то судова колегія виходить з наступного.
Так, приписами п.46.1 ст.46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.
За правилами п.48.1, 48.2 ст.48 ПК України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями п.46.5 ст.46 цього Кодексу та чинному на час її подання.
Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.
Обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.
Порядок подання податкової декларації до контролюючих органів визначається положеннями ст.49 ПК України.
Положеннями п.49.1 ст.49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
У відповідності до п.49.3 ст.49 ПК України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
Єдиною підставою для неприйняття податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність кваліфікованого електронного підпису чи печатки такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії відповідного сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа, містить достовірні обов`язкові реквізити та надана у форматі, доступному для її технічної обробки.
Приписами п.49.8, 49.9 ст.49 ПК України чітко визначено, що прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.
За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про прийняття податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв`язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою; - у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.
Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється (пункт 49.10 статті 49 ПК України).
Положеннями п.49.11 ст.49 ПК України передбачено, що у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48, а також недотримання вимог абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.
У разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право: - подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання; - оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу (п.49.12 ст.49 ПК України).
У разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом (п.49.13 ст.49 ПК України).
Зміст наведених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що одержавши від платника податків податкову звітність, контролюючий орган зобов`язаний перевірити наявність у ній реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України, та прийняти одне з двох рішень: або прийняти податкову звітність, або відмовити у її прийнятті, одночасно повідомивши платника податків про причини відмови.
Отже, умовою, з якою чинне податкове законодавство пов`язує можливість прийняття або неприйняття податкової звітності, є наявність або відсутність у ній обов`язкових реквізитів, передбачених п.48.3 та 48.4 ст.48 ПК України.
Апеляційний суд наголошує на тому, що податковий орган не має права не прийняти фактично отриману податкову декларацію у разі її складення з дотриманням вимог ст.48 ПК України, оскільки прийняття податкової звітності є обов`язком контролюючого органу.
Як вбачається із матеріалів справи, що з метою щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи, відповідно до пп.298.8.1. п.298.8. ст.298 ПК України ПП «АГРОС-ЮГ» 19.02.2023р. сформувало та направило до ГУ ДПС в Одеській області загальну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік. «Загальна», «Звітна». Згідно квитанції №1 від 19.02.2023р. 16:44:04 загальна податкова декларація ПП «АГРОС-ЮГ» як платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік доставлено до ДПС України та документ збережено на центральному рівні. Відповідно до квитанції №2 від 19.02.2023р. 16:44:04 загальну податкову декларацію ПП «АГРОС-ЮГ» як платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік доставлено та прийнято ГУ ДПС в Одеській області (Роздільнянська ДПІ). Загальній податковій декларації ПП «АГРОС-ЮГ» як платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік присвоєно реєстраційний №9028627928. Загальній податковій декларації ПП «АГРОС-ЮГ» як платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік присвоєно реєстраційний №9028627928. 17.02.2023р. ПП «АГРОС-ЮГ» подано розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік. Згідно квитанції №1 від 17 лютого 2023р. 16:36:22 розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва доставлено до ДПС України та документ збережено на центральному рівні. Відповідно до квитанції №2 від 17 лютого 2023р. 16:36:22 розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва доставлено та прийнято ГУ ДПС в Одеській області (Роздільнянська ДПІ). Розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва до звітної декларації присвоєно реєстраційний №9027861577.
21.03.2023р. ПП «АГРОС-ЮГ» подано розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік, де в розділі 5 було зазначено 100% частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітній) рік. Згідно квитанції №1 від 21 березня 2023 року 14:48:32 розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва доставлено до Державної податкової служби України та документ збережено на центральному рівні
Відповідно до квитанції №2 від 21 березня 2023р. 14:48:32 розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва доставлено та прийнято ГУ ДПС в Одеській області (Роздільнянська ДПІ). Розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва до звітної декларації присвоєно реєстраційний № 9055621141. У зв`язку з відсутністю будь-яких відомостей стосовно розгляду вказаних вище заперечень позивача, прийняття розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік №9055621141, поданого до Податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік. ПП «АГРОС-ЮГ» вважало, що є платником єдиного податку четвертої групи на 2023р., поки не отримало податкове повідомлення-рішення №25147/15-32-04-09 від 12.06.2024р. за неподання податкової звітності з податку на прибуток за звітний податковий період рік 2023.
В той же час, у листі при прийнятті рішення про присвоєння податковій звітності підприємства статусу «не визнано як податкову звітність» ГУ ДПС в Одеській області посилається на те, що форма податкової декларації не відповідає змісту відповідного податку, тобто порушено вимоги ст.48 глави 1 розділу ІІ ПК України, оскільки станом на 1 січня 2023р. по ПП «АГРОС-ЮГ» обліковується податковий борг.
Проте, судова колегія зазначає, що в даному випадку відповідач при прийнятті спірного рішення стосовно поданої звітної документації позивача у 2023р. не врахував вимоги податкового законодавства України, які чітко визначають підстави для ухвалення рішення щодо неприйняття податкової звітності від платника податків та відповідачем не надано суду доказів, які б доводили наявність правових підстав для відхилення поданої звітності ПП «АГРОС-ЮГ».
При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що при надходженні від платника податків до податкового органу звітності є лише два можливих рішення – прийняття звітності або неприйняття її. Будь-якого іншого рішення, в тому числі й щодо присвоєння статусу «не визнано як податкову звітність», контролюючий орган не може прийняти, виходячи нормативного врегулювання цього процесу. 
Надання ж податковій звітності статусу «не визнано як податкову звітність» має ознаки відмови контролюючого органу в прийнятті відповідної звітності. 
Отже, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що факт неправомірної відмови ГУ ДПС в Одеській області в прийнятті податкової звітності ПП «АГРОС-ЮГ» знайшов своє підтвердження під час розгляду справи по суті, а відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому з метою ефективного судового захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача прийняти звітність позивача, оскільки саме від факту її прийняття і залежить можливість ухвалення рішення щодо підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи.
Водночас, оскільки у попередньому періоді позивач вже був платником єдиного податку четвертої групи, то у межах спірних правовідносин йдеться про підтвердження статусу платника єдиного податку, а не про обрання або перехід на спрощену систему оподаткування, у зв`язку із чим посилання відповідача на наявність податкового боргу на увагу не заслуговують.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.07.2022р. №818/2056/18, від 11.01.2024р. за №810/3210/17.
Подальше накладення штрафу податковими повідомленням-рішенням за №25147/15-32-04-09 від 12 червня 2024р. на позивача за неподання податкової звітності з податку на прибуток за звітний податковий період рік 2023 за викладених вище умов є очевидним неправомірним наслідком безпідставного позбавлення позивача статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік, у зв`язку із чим в цій частині позов також є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевказане, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ПП «АГРОС-ЮГ», виходячи з вищевстановлених обставин.
У контексті оцінки доводів позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
          За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
          На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – залишити без задоволення.
          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2024р. – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

                    Головуючий:                                                                      Ю.М. Градовський

                                                                              

                       Судді:                                                                                   І.О. Турецька                                         

                                                                                                                            О.А. Шевчук