ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 р. 	Справа № 480/11001/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.07.2024, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, по справі №480/11001/23
за позовом    Фермерського господарства "Нива-2007"  
до    Головного управління ДПС у Сумській області            
про визнання протиправним та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Нива-2007" (далі ФГ «Нива-2007», позивач) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (далі по тексту ГУ ДПС у Сумській області, відповідач), в якому просило суд:
- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління ДПС у Сумській області у підтвердженні Фермерському господарству "Нива-2007" статусу платника єдиного податку четвертої групи, оформлену листом від 21.03.2023 №3030/6/18-28-04-08-05;
- зобов`язати ГУ ДПС у Сумській області повторно розглянути подану Фермерським господарством "Нива-2007" звітність для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Сумській області внести до реєстру платників єдиного податку відомості про Фермерське господарство "Нива-2007 ", як платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік, та видати довідку про підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік.
В обґрунтування позову, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.01.2019 у справі № 814/1394/15, та цитуючи положення пп.291.4.4 п.291.4 ст.291, пп.295.9.1 п.295.9 ст.295, п.299.1, п.299.2, п.299.10 ст.299, пп.298.1 п.298.8 ст.298 Податкового кодексу України, зазначив про протиправність рішення ГУ ДПС у Сумській області, оформленого листом від 21.03.2023 №3030/6/18-28-04-08-05, про не підтвердження статусу платника єдиного податку 4 групи з огляду на пропуск позивачем строку подання податкової звітності платника єдиного податку 4 групи на поточний 2023 рік, оскільки ПК України не містить норму, відповідно до якої платник, який до 20 лютого не подав звітність, зазначену у п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України, не може бути або втрачає статус платника єдиного податку 4 групи.
Позивач не заперечує подання необхідної звітності із простроченням, однак наполягає, що такий обов`язок ним виконано самостійно шляхом надання до податкового органу вичерпного переліку документів, передбачених п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України, а податковим органом не встановлено невідповідності поданої позивачем звітності вимогам ст.48 ПК України. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 у справі № 480/11001/23 адміністративний позов Фермерського господарства "Нива-2007" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Сумській області щодо відмови у підтвердженні Фермерському господарстві «Нива-2007» статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2023 році, про що викладено у листі від 21.03.2023 №3030/6/18-28-04-08-05.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Сумській області поновити Фермерське господарство «Нива-2007» як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2023 та відновити в Реєстрі платників єдиного податку відомості про статус Фермерського господарства «Нива-2007», як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2023, про що видати відповідну довідку.
У задоволенні інших вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (на користь Фермерського господарства «Нива-2007»  судовий збір у розмірі 2684,00 грн.
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 у справі № 480/11001/23, прийнявши у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову ФГ «Нива-2007» відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про правомірність спірного рішення та відсутності підстав для відновлення в Реєстрі платників єдиного податку відомостей про статус Фермерського господарства «Нива-2007», як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2023, оскільки ФГ «Нива-2007» лише 24.02.2023, тобто несвоєчасно, подано, зокрема, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва, чим порушено термін, визначений у п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України, у зв`язку з чим, статус платника єдиного податку на 2023 рік ФГ «Нива-2007» не підтверджено, що слугувало підставою для направлення позивачу листа ГУ ДПС у Сумській області від 21.03.2023 №3030/6/18-28-04-08-05.
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до положень ч.1 ст. 308 , п.3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі – КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами та в межах  доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.
Фермерське господарство «Нива-2007» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законодавством порядку в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Сумській області.
Основним видом діяльності позивача, крім іншого, є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, овочів і баштанних культур, коренеплодів, бульбоплодів, допоміжна діяльність у рослинництві, оптова торгівля зерном (код КВЕД 01.11, 01.13, 01.61, 46.21,).
Матеріалами справи підтверджується, що з 2015 року позивач є платником єдиного податку 4 групи, зокрема, статус платника єдиного податку 4 групи, що не заперечується сторонами та не є спірним.
Для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік позивачем до контролюючого органу було подано:
- звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи від 20.02.2023 №9029349865,
- відомості про наявність земельних ділянок від 20.02.2023 №9029349858,
- розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання від 20.02.2023 №9029349949,
- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва від 24.02.2023 № 9033741461,
- загальну звітну податкову декларацію платника єдиного податку 4 групи від 20.02.2023 №9029353233,
- відомості про наявність земельних ділянок від 20.02.2023 №9029353152,
- розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання від 20.02.2023 №9029353123.
Разом із зазначеними документами ФГ «Нива-2007» надіслало письмові пояснення від 28.02.2023 №28/02 щодо строків подання звітності.
Листом від 21.03.2023 №3030/6/18-08-040805 ГУ ДПС в Сумській області на лист від 28.02.2023 №28/02 повідомило позивача про те, що з 01.01.2023 ФГ «Нива-2007» не може бути платником єдиного податку 4 групи та переходить на сплату інших податків і зборів, визначених ПК України, а подана позивачем звітність отримує статус «історія подання».
Позивачем повторно направлено письмові пояснення до податкового органу від 28.02.2023 №28/03-1.
Листом від 30.03.2023 №3720/9/18-28-04-03-04 ГУ ДПС в Сумській області повторно повідомлено позивача про те, що підприємство позбавляється права перебувати платником єдиного податку 4 групи з 01.01.2023 та переходить на сплату інших податків і зборів, визначених ПК України.
Позивачем було подано скаргу в порядку адміністративного оскарження, яку рішенням ДПС України від 27.09.2023 №28677/6/99-00-06-02-01-06 залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись з таким рішенням відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав на належний податковий облік.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності рішення (у формі листа) від 21.03.2023 №3030/6/18-28-04-08-05, оскільки відповідно до норм чинного законодавства у відповідача були відсутні будь-які підстави для не підтвердження ФГ "Нива-2007" статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік.
За висновком суду, відповідач не наділений повноваженнями не визнавати звітність у зв`язку з пропущенням платником податку строку на подачу декларації, встановленого пп.298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України.
Крім того, факт виключення позивача з реєстру платників єдиного податку четвертої групи без анулювання реєстрації, на переконання суду не відповідає суті повноважень податкового органу.
Судом зазначено, що коли суб`єкт господарювання вже зареєстрований як платник єдиного податку, то законодавство визначає лише один механізм позбавлення його такого статусу - це прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення суб`єкта господарювання з реєстру платників єдиного податку відповідно до приписів п. 299.10 ст. 299 ПК України, зокрема, у разі неподання податкової звітності, однак, контролюючий орган не застосував та не використав законних підстав та способу позбавлення позивача права перебувати на спрощеній системі оподаткування, оскільки підставою такого рішення, враховуючи вимоги Податкового кодексу України, є результати перевірки, яку не було проведено відповідачем.
Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважав за необхідне зобов`язати Головне управління ДПС у Сумській області поновити ФГ «Нива-2007» як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2023 та відновити в Реєстрі платників єдиного податку відомості про статус ФГ «Нива-2007», як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2023, про що видати відповідну довідку.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі ПК України).
Згідно з вимогами п. 299.1, п. 299.2 ст. 299 ПК України, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.
Відповідно до пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 ПК України, платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.
За приписами п. 298.8 ст. 298 ПК України, порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.8 цієї статті.
На виконання положень пп. 298.8.1 п. 298.8 ст.298 ПК України, сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року: загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи); розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.
У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).
Фізичні особи - підприємці, які подали заяву про обрання ними спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для четвертої групи, вперше подають визначену цим підпунктом звітність протягом 20 календарних днів з дня подання такої заяви.
Відповідно до п.299.10 ст.299 ПК України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:
1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;
2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;
3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;
4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;
5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;
6) набуття платником податку статусу резидента Дія Сіті - в останній день календарного кварталу, в якому платник податку набув статус резидента Дія Сіті.
Зі змісту наведених норм податкового законодавства вбачається, що підставою набуття сільськогосподарським підприємством статусу платника єдиного податку є наявність частки сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) період, що дорівнює або перевищує 75 %. При цьому, однією з підстав анулювання реєстрації платником єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу є неподання таким платником податкової звітності, передбаченої підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.
Разом з цим, аналіз зазначеної норми свідчить про відсутність в п. 299.10 ст. 299 ПК норми, відповідно до якої платник, який саме до 20 лютого не подав звітність, зазначену у підпункті 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України втрачає статус платника єдиного податку 4 групи.
Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі №814/1394/15, від 08 грудня 2021 року у справі № 580/2725/19.
При цьому, наслідки неподання або несвоєчасного подання податкової звітності або невиконання вимог щодо внесення змін до податкової звітності визначені ст.120 ПК України та тягнуть за собою накладення штрафу у визначених Законом розмірах.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції факт подання позивачем податкової звітності платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік.
У даному випадку контролюючим органом встановлено саме несвоєчасне (24.02.2023) подання ФГ «Нива-2007» податкової звітності за 2023 рік, про що також зазначено у апеляційній скарзі, а тому правові підстави для прийняття спірного рішення з урахуванням присів ст. 299 ПК України у відповідача не виникли.
Також, підлягає врахуванню при розгляді цієї справи, що обставини невідповідності позивача вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу, можуть бути встановлені лише за наслідками виїзної документальної перевірки.
Так, відповідно до п. 299.11 ст. 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.
Аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. Таким чином, способом реалізації владних управлінських функцій у разі встановлення обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників цього податку.
При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної виїзної документальної перевірки такого платника податку та встановлених в ході останньої порушень, які свідчать про неможливість перебування платника податків на спрощеній системі оподаткування за критеріями, визначеними у пункті 4 пункту 291.4. статті 291 ПК України.
Оскільки позивач у 2022 році мав статус платника єдиного податку четвертої групи, у межах спірних відносин йдеться саме про підтвердження ним статусу платника єдиного податку, а не про обрання або перехід на спрощену систему оподаткування.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, направлена позивачем та прийнята податковим органом звітність, як зазначає відповідач у листі від 21.03.2023 №3030/6/18-28-04-08-05, отримала статус «історія подання». Разом із тим, нормами ПК України не передбачено такого статусу отриманої податкової звітності, як «історія подання». 
Посилання апелянта на неподання позивачем звітності, а саме розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва від 24.02.2023 №9033741461 у строк, встановлений ПК України, як на підставу для відмови в підтверджені статусу платника єдиного податку є необгрунтованим, оскільки положеннями ПК України у такому випадку встановлено повноваження контролюючого органу щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників цього податку, а не підтвердження чи відмови у підтвердженні статусу такого платника.
Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції та не спростовано відповідачем, рішення про анулювання реєстрації ФГ «Нива-2007» шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку податковим органом не приймалось, а лист від 21.03.2023 №3030/6/18-28-04-08-05 не є рішенням контролюючого органу про анулювання реєстрації платника єдиного податку, оскільки не містить висновку відповідача про таке анулювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Колегія суддів зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності вчинених ним дій щодо відмови позивачу у підтвердженні статусу платника єдиного податку 4 групи, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно зі статтею 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Згідно з Рішенням ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.
Враховуючи встановлені під час апеляційного перегляду справи обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління ДПС у Сумській області поновити Фермерське господарство «Нива-2007» як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2023 та відновити в Реєстрі платників єдиного податку відомості про статус Фермерського господарства «Нива-2007», як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2023, про що видати відповідну довідку..
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст.243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року по справі №480/11001/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін