ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

08 травня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/28813/24	
(суддя Бондар М.В., м. Дніпро) 
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Шальєвої В.А.,     
за участю секретаря судового засідання Корсун Ю.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року у справі №160/28813/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП-ТЕКС» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

                                                                      ВСТАНОВИВ: 

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОП-ТЕКС»  28 жовтня 2024 року звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, згідно з яким, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення від 10.07.2024: форми “Р” №00706770701; форми  “Р” №00706760701; форми “П” №00706780701. 
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вказані податкові повідомлення-рішення повинно бути скасовані, оскільки висновки відповідача, щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ “БУРЕВІЙ УКРАЇНИ”, ТОВ “АВАНГАРД ІНВЕСТ ІМПОРТ”, ТОВ “БЕЙЛІ ПЛЮС”, ТОВ “ХІММЕЛЬТЕК”, ТОВ “ТІАНАКОМ”, ТОВ “ЕКВІЛ-ТРЕЙД”, ТОВ “ПРОМТЕРА”, ТОВ “МАКСГРАНТ”, ТОВ “ВЕЙС–ЛТД”, ТОВ “КЕТТЕЛЬХІМ”, ТОВ “БУРЕВІЙ ТЕКСТИЛЬ”, ТОВ “ТЕДІМПОРТ” викладені в акті №58352/Ж5/26-15-07-01-06-20/40432475 від 03.06.2024 року (далі - акт перевірки) на підставі якого було прийнято оскаржені рішення є безпідставними та необґрунтованими.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року  адміністративний позов задоволено повністю. 
Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних  податкових повідомлень-рішень, судом встановлено наявність обставин реальності спірних господарських операцій позивача.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права. 
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.
В апеляційній скарзі викладає свою позицію по справі, відтворює зміст відзиву на позов, зазначає про оформлення позивачем первинних документів щодо операцій з постачання товарів без їх реального здійснення.
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про її необґрунтованість, просить у задоволені скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Зазначає про безпідставність висновків відповідача щодо безтоварності господарських операцій позивача з його контрагентами зазначеними в акті перевірки. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідачем у період з 16.04.2024 по 27.05.2024 на підставі наказу від 29.03.2024 року №2031-п та наказу від 09.05.2024 №3194-п про продовження строку проведення перевірки (т.10 а.с. 32,33) ГУ ДПС у м. Києві проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ “ТОП-ТЕКС” з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2023, валютного законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2023, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 19.04.2016 по 31.12.2023 та іншого законодавства за відповідний період.
За наслідком проведеної перевірки фахівцями ГУ ДПС у м. Києві складено акт перевірки №58352/Ж5/26-15-07-01-06-20/40432475 від 03.06.2024  (далі -     акт перевірки), в якому зроблено висновки про порушення позивачем, зокрема:
- п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (далі - ПК України), п. 6, п. 7 та п. 9.4 П(С)БО №16 “Витрати”, ч. 1ст. 9, п. 2 ст. 3 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” в результаті чого: занижено податок на прибуток на загальну суму 21 289 390 гри. в т.ч. по періодам: за 2021 рік в сумі 2 710 857 грн., за 2023 рік в сумі 18 578 533 грн; занижено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 184 004 грн. в т.ч. по періодам: за 1 квартал 2022 року в сумі 184 004 гривень; 
- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 35     163     824 грн. в т.ч. за листопад 2021 року на суму 2     393     000 грн, за грудень 2021 року на суму 619     063 грн, за вересень 2023 року на суму 11     145     619 грн, за жовтень 2023 року на суму 6     669     809 грн, за грудень 2023 року на суму 14     336     336 грн (т.1 а.с. 58-120).
Вказаний висновок відповідачем зроблено з огляду на те, що операції з придбання позивачем товарів (робіт, послуг) у ТОВ “БУРЕВІЙ УКРАЇНИ”, ТОВ “АВАНГАРД ІНВЕСТ ІМПОРТ”, ТОВ “БЕЙЛІ ПЛЮС”, ТОВ “ХІММЕЛЬТЕК”, ТОВ “ТІАНАКОМ”, ТОВ “ЕКВІЛ-ТРЕЙД”, ТОВ “ПРОМТЕРА”, ТОВ “МАКСГРАНТ”, ТОВ “ВЕЙС–ЛТД”, ТОВ “КЕТТЕЛЬХІМ”, ТОВ “БУРЕВІЙ ТЕКСТИЛЬ”, ТОВ “ТЕДІМПОРТ” протягом перевіряємого періоду не підтвердженні реально, оскільки до перевірки не надано жодних документів, що підтверджують якість та ідентифікацію товару, а саме: сертифікати відповідності товарів, щодо підтвердження якості, всі необхідні висновки про відповідність технічних умов виробництва, зберігання, а також реєстрації обов`язкових підтверджуючих документів (реквізити товару ДСТу, ТУ, марки, типу, заводу виробника), ТТН та подорожніх листів, журнал обліку вантажів, що надійшли та інше, документів на передачу (списання) матеріалів у виробництво, надані до перевірки видаткові накладні містять дефектність та не мають юридичної сили первинних документів, та не можуть бути підставою для відображення господарських операцій у податковому та бухгалтерському обліку по взаємовідносинах з зазначеними контрагентами-постачальниками; встановлено штучний (уявний) характер укладання договорів, оформлення правочину не опосередковується реальним виконанням операцій, які становлять їх предмети по взаємовідносинах з вищезазначеними контрагентами-постачальниками; неможливо підтвердити операції стосовно врахування реального часу здійснення операцій, наявності основних засобів, що економічно необхідні для виконання такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності по взаємовідносинах з вищезазначеними контрагентами-постачальниками; не підтверджується реальність проведення господарських операцій та встановлено документування зазначених операцій, відображення їх в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності. За сукупністю вищевикладених матеріалів, перевіркою не підтверджується проведення господарських операцій між ТОВ “ТОП-ТЕКС” та його контрагентами, внаслідок дефектності наданих до перевірки первинних документів та відсутності підтвердження якості та ідентифікації товару.
10.07.2024 відповідачем у справі на підставі акта перевірки №58352/Ж5/26-15-07-01-06-20/40432475 від 03.06.2024 прийнято податкові повідомлення-рішення від 10.07.2024:
- форми “Р” №00706770701, згідно з яким збільшено ТОВ “ТОП-ТЕКС” суму грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 43954780,00 грн, з яких 35163824,00 грн сума збільшення податкового зобов`язання та 8790956,00 грн – сума штрафних (фінансових) санкцій (т.1 а.с.55);
- форми “П” №00706780701, згідно з яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток по декларації №9138301333 від 26.07.2022 за І квартал 2022 року на суму 184004 грн (т.1 а.с.57);
- форми “Р” №00706760701, згідно з яким збільшено ТОВ “ТОП-ТЕКС” суму грошового зобов`язання за платежем: податок на прибуток, який сплачують інші підприємства на 25934023,00 грн, з яких 21289390,00 грн сума збільшення податкового зобов`язання та 4644633,00 грн – сума штрафних (фінансових) санкцій (т.1 а.с.56).
ТОВ “ТОП-ТЕКС”, не погодившись з висновками акта перевірки та прийнятими за результатами перевірки податковими повідомленнями-рішеннями, оскаржило їх в порядку адміністративного оскарження, але рішенням Державної податкової служби України №  29794/6/99-00-06-01-01-06 від 03.10.2024 залишено без змін податкові повідомлення рішення, а скаргу ТОВ “ТОП-ТЕКС” без задоволення (т.1 а.с.122-126). 
Правомірність та обґрунтованість вказаних рішень відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду. 
Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірні рішення відповідачем прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового Кодексу України (далі – ПК). Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон № 996-ХIV.
Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. 
Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. 
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. 
Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. 
За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. 
Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Відповідно до наведеного вище визначенні господарські операції пов`язані не з фактом підписання договорів, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України (далі - ПК).
Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків
Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.
Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень. 
Як правильно з`ясовано судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, позивач (покупець) у письмовій формі уклав з наступними контрагентами договори поставки.
1. З ТОВ «БУРЕВІЙ УКРАЇНА» (постачальник) договір поставки товару №18/0923 від 18.09.2023 року, а саме одежі (т.3. а.с.59-61). 
За результатами виконання умов цього договору його сторонами складені відповідні акти, а саме: видаткові накладні, що не заперечується даними акта перевірки (сторінки 5-6) (т.3. а.с.62-99). 
Транспортування товару, з залученням транспортних засобів перевізника – ТОВ «РИНГ-ТРАНС», підтверджується товарно-транспортними накладними від 18.09.2023 №50; від 19.09.2023 №54; від 19.09.2023 №58; від 19.09.2023 №60; від 26.10.2023 №88; від 27.10.2023 №96; від 18.12.2023 №175; від 24.11.2023 №181; від 24.11.2023 №184; від 30.11.2023 №186 (т.3 а.с.100-119).
Згідно з даними акта перевірки станом на 31.12.2023 на залишках позивача обліковується товар придбаний у ТОВ «БУРЕВІЙ Україна» на суму 39978520 грн.
Станом на 31.12.2023 ТОВ «ТОП-ТЕКС» не розрахувалося за поставлений товар у повному обсязі, за даними бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» рахується кредиторська заборгованість в розмірі 61479859,22 грн. 
2. З ТОВ «АВАНГАРД ІНВЕСТ ІМПОРТ» (постачальник) договір поставки № 15/09-1 від 15.09.2023 року, а саме трикотажного полотна у вигляді стрічки, застібки, бафів, сумок, шнурів нейлонових, гудзиків, стрічки вузької сатинової, стрічки вузька з синтетичних матеріалів, наборів для шиття …. (т.2 а.с.111-112). 
За результатами виконання умов цього договору його сторонами складені відповідні акти, а саме: видаткові накладні, що не заперечується даними акта перевірки (сторінки 7-9) (т.2. а.с.113-216). 
Транспортування товару, з залученням транспортних засобів перевізника – ТОВ «РИНГ-ТРАНС», підтверджується товарно-транспортними накладними №54 від 19.09.2023; №60 від 22.09.2023; №65 від 26.09.2023; №77 від 27.09.2023; №89 від 28.09.2023; №93 від 28.09.2023; №116 від 29.09.2023; №120 від 30.09.2023; №128 від 30.09.2023; №173 від 27.10.2023; №176 від 30.10.2023; №199 від 31.10.2023; №435 від 22.12.2023; №436 від 22.12.2023; №439/448 від 22.12.2023 (т.2 а.с.217-247).
Згідно з даними акта перевірки станом на 31.12.2023 на залишках позивача обліковується товар придбаний у ТОВ «БУРЕВІЙ УКРАЇНА» на суму 34457267,14 грн.
Станом на 31.12.2023 ТОВ «ТОП-ТЕКС» не розрахувалося за поставлений товар у повному обсязі, за даними бухгалтерського рахунку 631 “Розрахунки з вітчизняними постачальниками” рахується кредиторська заборгованість в розмірі 34457267,14 грн. 
3. З ТОВ “БЕЙЛІ ПЛЮС” (постачальник) договір поставки товару №01/09-23 від 01.09.2023 та додаткову угоду №1 від 21.12.2023 року до нього, а саме швейної фурнітури, пряжки металевої, змійки блискавки із зубчиками, гудзиків пластикових,  бігунків, тканини (т.3. а.с.1-5). 
За результатами виконання умов цього договору його сторонами складені відповідні акти, а саме: видаткові накладні, що не заперечується даними акта перевірки (сторінки 9-10) (т.3. а.с.6-21). 
Транспортування товару, з залученням транспортних засобів перевізника – ТОВ “РИНГ-ТРАНС”, підтверджується товарно-транспортними накладними №403/404 від 18.12.2023; №405 від 18.12.2023; №415/419 від 19.12.2023; №420/423 від 19.12.2023; №406/407 від 19.12.2023; №408/409 від 19.12.2023 (т.3 а.с.22-33).
Згідно з даними акта перевірки станом на 31.12.2023 ТОВ “ТОП-ТЕКС” не розрахувалося за поставлений товар у повному обсязі, за даними бухгалтерського рахунку 631 “Розрахунки з вітчизняними постачальниками” рахується кредиторська заборгованість в розмірі 34403968,36 грн.
Згідно з актом перевірки факт відсутності товару на складі позивача не встановлений. 
4. З ТОВ "ХІММЕЛЬТЕК"  (постачальник) договір поставки товару № 110101 від 11.01.2022 року, а саме тканини вибивної двошарової, тканини вибивної 100% поліефіру, тканини пофарбованої сумішевої (т.2. а.с.74-75). 
За результатами виконання умов цього договору його сторонами складені відповідні акти, а саме: видаткові накладні, що не заперечується даними акта перевірки (сторінки 10-11) (т.2. а.с.76-92). 
Транспортування товару, транспортними засобами позивача, підтверджується товарно-транспортними накладними №62 від 12.01.2022; №1615 від 03.08.2023; №1805 від 30.08.2023; №1870 від 08.09.2023; №1945 від 14.09.2023; №1968 від 15.09.2023; №1978 від 18.09.2023; №2071 від 26.09.2023; №2241від 12.10.2023 (т.2 а.с.93-110).
Згідно з даними акта перевірки станом на 31.12.2023 ТОВ “ТОП-ТЕКС” не розрахувалося за поставлений товар у повному обсязі, за даними бухгалтерського рахунку 631 “Розрахунки з вітчизняними постачальниками” рахується кредиторська заборгованість в розмірі 5848822,80 грн.
Згідно з актом перевірки факт відсутності товару на складі позивача не встановлений. 
5. З ТОВ «ТЕДІМПОРТ» (постачальник) договір поставки товару №15/12-023-01 від 15.10.2023 року та додаткову угоду №1 від 17.01.2024 до нього, а саме покривала, трикотажного полотна, рушників, сумок, серветок, килимів, люверсів, підошв для взуття, ременів, устілок для взуття, вішалок, вузьких тканин, пледів дорожніх, гудзиків, гумки текстильної, декоративних прикрас, етикеток для одягу, зразків тканин, застібок “блискавка”, застібок рами, текстильного матеріалу (т.3 а.с.210-216). 
За результатами виконання умов цього договору його сторонами складені відповідні акти, а саме: видаткові накладні, що не заперечується даними акта перевірки (сторінки 11-12) (т.3. а.с.100-119). 
Транспортування товару, з залученням транспортних засобів перевізника – ТОВ “РИНГ-ТРАНС” та транспортного засобу позивача підтверджується товарно-транспортними накладними №1  від 26.12.2023; №6  від 26.12.2023 (т.3 а.с.221-224).
Згідно з актом перевірки факт відсутності товару на складі позивача не встановлений. 
6. З ТОВ «ТІАНАКОМ» (постачальник) договір поставки товару № ТК-011101 від 01.11.2021 року, а саме тканини, текстильного матеріалу (т.3. а.с.225-227). 
За результатами виконання умов цього договору його сторонами складені відповідні акти, а саме: видаткові накладні, що не заперечується даними акта перевірки (сторінка 12) (т.3. а.с.228-230). 
Станом на 31.12.2023, згідно з даними бухгалтерського рахунку 631 “Розрахунки з вітчизняними постачальниками” заборгованість відсутня. 
Згідно з актом перевірки факт відсутності товару на складі позивача не встановлений. 
7. З ТОВ «ЕКВІЛ-ТРЕЙД» (постачальник) договір поставки товару №ЕТ161101 від 16.11.2021, а саме тканини, тканини пофарб. п/е 100% полотна пл. ш. 220-240, тканини пофарбованої атласного переплетення з синтетичних компл. ниток 150 см, тканини з синтетичних комплкесн. ниток з вм. 100% ниток з нейлону пофарб. в різні кольорах без покриття (т.3. а.с.133-135). 
За результатами виконання умов цього договору його сторонами складені відповідні акти, а саме: видаткові накладні, що не заперечується даними акта перевірки (сторінка 13) (т.3. а.с.136-140). 
Станом на 31.12.2023, згідно з даними бухгалтерського рахунку 631 “Розрахунки з вітчизняними постачальниками” заборгованість відсутня.
Згідно з актом перевірки факт відсутності товару на складі позивача не встановлений. 
8. З ТОВ «ПРОМТЕРА» (постачальник) договір поставки товару №2310-1 від 23.10.2023, а саме ниток, трикотажного полотна у вигляді стрічки в бобінах, флізеліну  в рулоні (т.3. а.с.186-188). 
За результатами виконання умов цього договору його сторонами складено відповідні акти, а саме: видаткові накладні, що не заперечується даними акта перевірки (сторінки 13-14) (т.3. а.с.189-203). 
Транспортування товару, з залученням транспортних засобів перевізника – ТОВ «РИНГ-ТРАНС», підтверджується товарно-транспортними накладними №82/86  від 27.10.2023; №88/93  від 30.10.2023; №70-72/74  від 01.11.2023 (т.3 а.с.204-209).
Станом на 31.12.2023, згідно з даними бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» наявна заборгованість в розмірі 8124125,4 грн. 
Згідно з актом перевірки факт відсутності товару на складі позивача не встановлений. 
9. З ТОВ «БУРЕВІЙ ТЕКСТИЛЬ» (постачальник) договори поставки товару №09/23-1 від 01.09.2023, №334-Ф-23 від 29.11.2023, а саме рукавиць, светрів чоловічих (т.3. а.с.34-41). 
За результатами виконання умов цього договору його сторонами складені відповідні акти, а саме: видаткові накладні, що не заперечується даними акта перевірки (сторінки 14-15) (т.3. а.с.42-54). 
Транспортування товару, з залученням транспортних засобів перевізника – ТОВ «РИНГ-ТРАНС», підтверджується товарно-транспортними накладними №129 від 27.09.2023 та №134 від 28.09.2023  (т.3 а.с.55-58).
Станом на 31.12.2023, згідно з даними бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» наявна заборгованість в розмірі 8410983,6 грн. Товар рахується на залишках - не реалізовано.
Згідно з актом перевірки факт відсутності товару на складі позивача не встановлений. 
10. З ТОВ «МАКСГРАНД» (постачальник) договір поставки товару (тканини) №18/10-23 від 18.10.2023 та додаткову угоду до нього (т.3. а.с.170-173). 
За результатами виконання умов договору сторонами договору складені відповідні акти, а саме: видаткові накладні, що не заперечується даними акта перевірки (сторінка 15) (т.3. а.с.174-179).
Транспортування товару, з залученням транспортних засобів перевізника – ТОВ «РИНГ-ТРАНС», підтверджується товарно-транспортними накладними №18 від 18.10.2023; №20 від 18.10.2023; №20  від 18.10.2023 (т.3 а.с.180-185).
Станом на 31.12.2023, згідно з даними бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» наявна заборгованість в розмірі 6074424,48 грн.
Згідно з актом перевірки факт відсутності товару на складі позивача не встановлений. 
11. З ТОВ «ВЕЙС-ЛТД» (постачальник) договір поставки товару (сумок) №23-32 від 02.10.2023 (т.3. а.с.120-121). 
За результатами виконання умов договору сторонами договору складені відповідні акти, а саме: видаткові накладні, що не заперечується даними акта перевірки (сторінка 15-16) (т.3. а.с.122-132).
Станом на 31.12.2023, згідно з даними бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» наявна заборгованість в розмірі 5567302,68 грн.
Згідно з актом перевірки факт відсутності товару на складі позивача не встановлений.
12. З ТОВ «КЕТТЕЛЬХІМ» (постачальник) договір поставки товару (тканини вибивної, тканини пофарбованої 100% поліефіру, тканини пофарбованої 100% нейлон, тканини пофарбованої сумішевої) №160601 від 16.06.2023 (т.3. а.с.141-144). 
За результатами виконання умов цього договору його сторонами складені відповідні акти, а саме: видаткові накладні, що не заперечується даними акта перевірки (сторінки 16-17) (т.3. а.с.145-160).
Транспортування товару, з залученням транспортних засобів перевізника – ТОВ “РИНГ-ТРАНС” та транспортного засобу позивача підтверджується товарно-транспортними накладними №1595 від 01.08.2023; №1606 від 02.08.2023; №1631 від 04.08.2023; №2070 від 26.09.2023; №2860 від 15.12.2023 (т.3 а.с.161-169).
Станом на 31.12.2023, згідно з даними бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» наявна заборгованість в розмірі 81547,78 грн.
Згідно з актом перевірки факт відсутності товару на складі позивача не встановлений. 
Крім того, судом першої інстанції з`ясовано, що зареєстрованими основними видами господарської діяльності позивача за КВЕД є:  14.12. Виробництво робочого одягу (основний), 14.19. Виробництво іншого одягу й аксесуарів, 14.13. Виробництво іншого верхнього одягу. 14.14. Виробництво спіднього одягу (т.9 а.с.194-195). 
Відповідно до штатного розпису, штат позивача налічує 152 особи, в тому числі в штаті позивача є технологи, швачки, закрійники, розкрійники та інші спеціалісти, задіяні у виготовленні текстильної продукції (т.1 а.с.135-137).
ТОВ "БУРЕВІЙ УКРАЇНА", ТОВ "АВАНГАРД ІНВЕСТ ІМПОРТ", ТОВ "БЕЙЛІ ПЛЮС", ТОВ "ХІММЕЛЬТЕК", ТОВ "ТІАНАКОМ", ТОВ "ЕКВІЛ-ТРЕЙД", ТОВ "ПРОМТЕРА", ТОВ "МАКСГРАНД", ТОВ "ВЕЙС-ЛТД", ТОВ "КЕТТЕЛЬХІМ", ТОВ "БУРЕВІЙ ТЕКСТИЛЬ", ТОВ “ТЕДІМПОРТ” на момент здійснення з позивачем господарської діяльності були зареєстровані як юридичні особи та були платниками ПДВ. 
Враховуючи викладене, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про реальність господарських операції між позивачем та зазначеними контрагентами за наслідками яких сформовано спірний податковий кредит, оскільки встановлені обставини справи свідчать про поставку товару, оплату його вартості, використання у власній господарській діяльності.
Щодо доводів відповідача про відсутність у позивача сертифікатів якості придбаної продукції слід зазначити, що відповідно до п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальна перевірка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів. Сертифікати якості на товари та інші такого виду документи, не є первинними документами бухгалтерського обліку у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», не містять в собі відомості про господарську операцію, не пов`язані з нарахуванням та сплатою податків та не можуть підтверджувати чи навпаки, в разі їх відсутності, спростовувати факт проведення господарських операцій. Такі документи, як сертифікати якості на товари, згідно зі ст.83 ПК України, не входять до кола матеріалів, які є підставами для висновків під час перевірки, та у відповідності до ст.85 ПК України не обов`язкові для надання платником податків під час перевірки.
Щодо доводів контролюючого органу про ненадання під час перевірки позивачем товарно-транспортних накладних слід зазначити, що транспортні документи, зокрема, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення, а відтак визначає взаємовідносини по виконанню перевезення вантажів для обліку транспортної роботи. Товарно-транспортні накладні чи подорожні листи не є винятковими первинними бухгалтерськими документами, які підтверджують факт реальності здійснення господарської операції за договором, та за відсутності яких платник позбавляється права на формування податкового кредиту, а також віднесення до складу доходів і витрат сум за договорами у разі наявності інших первинних бухгалтерських документів, оформлених відповідно до положень чинного законодавства, а саме: договорів, видаткових накладних, податкових накладних, регістрів бухгалтерських документів, платіжних доручень, відомостей про рух активів, товару та інших документів.
Крім того, зазначені накладні наявні в матеріалах справи та судом першої інстанції їх досліджено.
Також, надаючи оцінку доводам відповідача, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що окремі недоліки первинних документів, про які йдеться в акті перевірки, не є достатньою підставою для визнання господарських операцій такими, що реально не відбулися.
Водночас суд першої інстанції правильно зазначив про те, що відсутність реальності вчинення господарської діяльності позивачем не може пов`язуватися з діяльністю його контрагентів, які визначені відповідачем як ризикові. 
Так, зокрема, стаття 61 Конституції України закріплює принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи.
Крім того, рішеннями Європейського Суду від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» та від 22.01.2009      «Булвес» АД проти Болгарії, які згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, вказано на те, що коли Держави-члени Конвенції володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань… Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.   
Згідно з ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України   суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Отже, виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Між тим відповідач зазначеного обов`язку не виконав. 
Щодо доводів відповідача зазначених в апеляційній скарзі, та які є аналогічні доводам викладеним у відзиві на позов, слід зазначити, що під час розгляду справи суд першої інстанції дослідив та правильно вирішив усі основні питання віднесені на його розгляд та аргументи сторін, тому підстав для повторного вирішення цих аргументів у зв`язку з їх викладенням в апеляційній скарзі немає. 
Відносно незгоди відповідача з судовим рішенням слід зазначити, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення  без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

                                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року у справі №160/28813/24 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 08 травня 2025 року.
                    Повне судове рішення складено 12 травня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва