ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 р.	Справа № 440/6240/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2024, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, м. Полтава,  по справі № 440/6240/24
          за позовом           ОСОБА_1  
          до          Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                  
          про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
26.12.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду  надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про роз`яснення рішення суду від 28.06.2024 року у справі №440/6240/24.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про роз`яснення рішення суду у справі № 440/6240/24 відмовлено.
Відповідач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення у справі, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 року скасувати та ухвалити постанову, якою справу № 440/6240/24 направити для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що з метою належного виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 по справі №440/6240/24 звернувся за  роз`ясненням щодо обмеження датою набрання чинності судового рішення. Так, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 по справі №440/6240/24 набрало законної сили 16.10.2024. Рішення суду виконано в межах зобов`язань, покладених на Управління. З 01.12.2022 розмір пенсії ОСОБА_1 без обмеження загального розміру пенсії максимальним склав 26247,09, відповідно з 01.03.2023 — 27747,09, з 01.03.2024 по 15.10.2024 — 29354,29. Проте, виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 обмежено датою набрання чинності судового рішення. 
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження ОСОБА_1 розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 з 01.12.2022, 01.03.2023, 01.03.2024 перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність з урахуванням індексацій та з урахуванням проведених виплат.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 по справі № 440/6240/24 - залишено без змін.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 у справі №440/6240/24 набрало законної сили 16.10.2024.
Відповідач, звернувшись з заявою про роз`яснення судового рішення, зазначив про те, що виникає необхідність в роз`ясненні судового рішення, а саме щодо правомірності обмеження датою набрання чинності судового рішення при виконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 по справі №440/6240/24 за позовом ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції, розглянувши заяву, зробив висновок про відсутність підстав для роз`яснення вказаного судового рішення, оскільки воно є зрозумілим, відтак, у задоволенні заяви представника заявника необхідно відмовити.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Так, відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно з вимогами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 254 КАС України передбачено порядок роз`яснення судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановляння ухвали.
Відповідно до ч. 2 ст. 254 КАС України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом, та зумовлено нечіткістю судового рішення за змістом, коли таке є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.
Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим вказана правова норма не містить.
Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.
Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 27.02.2019 у зразковій справі №806/3265/17.
У заяві про роз`яснення рішення зазначається, в чому саме полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.
Також механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення або порядку його виконання у зв`язку із зміною правового регулювання питань вже після набрання рішенням законної сили. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надано Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі незгоди сторони з, на його думку, невірним виконанням суб`єктом владних повноважень приписів Законів та інших нормативно-правових актів, звернутися до суду в разі порушення прав.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення формальних недоліків судового рішення, який полягає в усуненні неясності судового рішення, викладення рішення суду у більш ясній та зрозумілій формі. При цьому конкретного та вичерпного переліку критеріїв для визнання рішення незрозумілим процесуальний закон не визначає, але з його змісту слідує, що обґрунтування щодо незрозумілості має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.
Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладену в ухвалах від 18.10.2018 у справі № 823/867/16, від 21.08.2018 у справі № 803/3805/15 тощо. Касаційний суд відмовив у задоволенні заяв про роз`яснення судового рішення, виходячи з того, що із зазначених заявниками мотивів звернення не вбачалося зв`язку між порушеними питаннями та змістом винесеного рішення. Тобто, заявники не вказали, у чому саме полягає нечіткість, незрозумілість останнього та неточність формулювань, застосованих в рішенні суду, та що викликає труднощі у розумінні його змісту. Верховний Суд підкреслив необхідність чіткого визначення в заяві про роз`яснення судового рішення, у чому саме полягає незрозумілість його змісту; які формулювання викликають труднощі у його розумінні або виконанні.
У свою чергу, рішення судів усіх інстанцій, незалежно від виду провадження, повинно обов`язково містити вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини з додержанням зазначеної послідовності. У мотивувальній частині зазначаються обставини, встановлені судом із посиланням на докази, мотиви неврахування окремих доказів, а також мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення, і положення закону, якими він керувався, тоді як резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції.
Визначений ст. 254 КАС України механізм не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення, чи не знає способу або порядку його виконання.
Дослідивши зміст рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 року по справі440/6240/24, про роз`яснення якого просить відповідач, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначене судове рішення є зрозумілим, оскільки не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння.
Зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 з 01.12.2022, 01.03.2023, 01.03.2024 перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність з урахуванням індексацій та з урахуванням проведених виплат, суд першої інстанції зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є порушенням зобов`язань держави, які випливають зі змісту статей 3, 16, 50 Конституції України у їхньому взаємозв`язку. Крім того, пенсію позивачу призначено відповідно до частини першої статті 54 Закону №796-XII у редакції, яка не допускала будь-якого обмеження максимального розміру пенсії, а приписом першого речення частини третьої статті 67 Закону № 796-XII у редакції, чинній на час призначення пенсії, було гарантовано щорічне підвищення пенсії без обмеження її максимального розміру.
Тобто, зміст резолютивної частини постанови повністю узгоджується з висновками суду, викладеними у мотивувальній частині судового рішення.
В свою чергу, мотивуючи свою заяву про роз`яснення судового рішення, відповідач зазначає про необхідність в роз`ясненні судового рішення, а саме щодо правомірності обмеження датою набрання чинності судового рішення при виконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 по справі №440/6240/24.
Також, відповідач в заяві про роз`яснення та в апеляційній скарзі на ухвалу про відмову у роз`ясненні судового рішення, фактично посилається на відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача після набрання законної сили судовим рішенням.
Так, відповідач в своїй апеляційній скарзі зазначає, що з 01.12.2022 розмір пенсії ОСОБА_1 без обмеження загального розміру пенсії максимальним склав 26247,09, відповідно з 01.03.2023 — 27747,09, з 01.03.2024 по 15.10.2024 — 29354,29. 
Колегія суддів зазначає, що зміст заяви про роз`яснення судового рішення свідчить про те, що заявник просить не роз`яснити рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі №440/6240/24 в розрізі ст. 254 КАС України, а просить встановити спосіб і порядок його виконання.
Однак, як вже зазначено колегією суддів, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.
Питання щодо обмеження виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 року, а саме датою набрання цим рішенням законної сили, з 17.10.2024 не вирішувалось судом при розгляді справи по суті.
Крім того, висновок суду про виплату пенсії без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, є актуальним до внесення змін у чинне законодавство.
Вирішення зазначених, як у заяві так і в апеляційній скарзі вимог про роз`яснення питань, фактично є зміною чи доповненням змісту рішення суду першої інстанції, а не його роз`ясненням, що, в свою чергу, суперечить самій суті інституту роз`яснення судового рішення та нормам чинного КАС України.
На підставі наведеного, оскільки наведені заявником обставини не можуть бути підставою для роз`яснення судового рішення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала - без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області  залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 по справі № 440/6240/24  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва	
Судді	   	О.А. Спаскін    В.А. Калиновський   	

Повний текст постанови складено  25.03.2025 року