ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року 

Справа № 712/13294/23		
Провадження № 22-ц/821/146/25		
категорія 304070000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

учасники справи:
позивач – Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради,
відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ТОВ «Житлоексплуатація № 5», ОСББ «Луна-9»,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ТОВ «Житлоексплуатація № 5», ОСББ «Луна-9» про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, у складі головуючого судді Стеценко О. С., повний текст рішення складено 06 листопада 2024 року,

в с т а н о в и в :

В грудні 2023 року ПАТ «Черкаситеплокомуненерго» звернулося до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.
Позовна заява мотивована тим, що між виконавцем та споживачем багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , в тому числі і з відповідачами, укладені типові договори з індивідуальним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії у запропонованій підприємством редакції, тому між сторонами існують правові відносини щодо надання послуг з постачання теплової енергії.
Боржники, фактично споживши вищезазначені послуги, не надсилали жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надавав боржникам житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі.
Однак відповідачі оплати за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води не здійснюють в повному обсязі.
Дії відповідачів наносять шкоду підприємству, яке втрачає можливість своєчасно проводити оплату за енергоносії, сировину, матеріали, своєчасно виконувати свої зобов`язання перед бюджетом, і впливають на якість наданих послуг. 
Протягом строку виникнення заборгованості відповідачі періодично вчиняли дії, що свідчать про визнання ними заборгованості перед надавачем послуг, а саме в листопаді 2020 року відповідачами в рахунок погашення заборгованості було сплачено 2442,48 грн, у січні 2021 року – 1765,69 грн, в січні 2022 року – 983,51 грн.
У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 65 «Про введення воєнного стану в Україні» постановою КМУ «Про деякі оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 № 206, нарахування та стягнення неустойки (штрафи, пеню), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані за заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги не проводиться.
Станом на 31.10.2023 заборгованість відповідачів по о/р НОМЕР_1 складає 21118,05 грн, яку позивач і просив стягнути з відповідачів солідарно. Також просив стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача судові витрати.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2024 року залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТОВ «Житлоексплуатація № 5», ОСББ «Луна-9».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням  Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено повністю.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради заборгованість у сумі 21118,05 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради судовий збір у сумі 1342 грн. 
Компенсовано за рахунок держави Комунальному підприємству теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради судовий збір у сумі 1342 грн.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідачі не сплачують надані позивачем послуги, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, інфляції та 3% річних, станом на 31.10.2023 утворилася заборгованість у сумі 21118,05 грн. Відповідачі не довели суду належними та допустимими доказами, що вони не споживали послуги, надані позивачем, так само, як і не надали докази сплати спожитих послуг. 
Розрахунок, наданий позивачем, відповідачами не спростований, а тому позовні вимоги заявлені обґрунтовано і підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі скаржники просили суд апеляційної інстанції скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2024 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, договір не брати до уваги як доказ та визнати не дійсним типовий договір № 5-8043.
Апеляційна скарга мотивована тим, що до позовної заяви не було додано типовий договір № 5-8043 який укладений 18.02.2009 між КП «Черкаситеплокомуненерго» та ОСОБА_2 , натомість даний договір був наданий в судове засідання 10.09.2024, із порушенням ст. 83 ЦПК України.
Зауважив, що твердження позивача, що сплата коштів на рахунки позивача є визнанням погашення заборгованості, є необґрунтованим. Виписки по банку таких платіжних доручень не додано, роздруковані позивачем таблиці де вказані невідомі за якими платіжками суми, без зазначення переказу з якого банку, та без призначення платежу, не є достатніми доказами для встановлення відповідної обставини.
Наголосив, що ним подавалась заява від 20.03.24 на розірвання договору між ним та КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» на відключення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 26.07.2019 № 169, проте отримав відмову визначення комітетом Черкаської міської ради № 1480 монополії КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» на генерацію тепла.
Також, вказує, що не виконано заходи з утеплення, а саме не усунені розбиті вікна місць загального користування, а в такому випадку споживачі не оплачують тепло на загальні потреби. Отже, плату слід розраховувати пропорційно власності, догляду і споживання послуг у будинку.

Відзиви на апеляційну скаргу

Представниками ОСББ «Луна-9» таТОВ «Житлоексплуатація № 5» безпосередньодо апеляційного суду було надано відзиви на апеляційну скаргу. 
У відповідності до ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Водночас ч. ч. 1 та 4 ст. 360 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Разом з тим, доказів на підтвердження того, що дані відзиви були направлені іншим учасникам справи представниками ОСББ «Луна-9» таТОВ «Житлоексплуатація № 5» не було надано апеляційному суду.
Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність підтвердження надсилання (надання) копій відзивів іншим учасникам справи, що вказані відзиви не подані представниками ОСББ «Луна-9» таТОВ «Житлоексплуатація № 5» в електронній формі та не є публічно доступними, тому апеляційний суд не бере їх до уваги.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій

Згідно реєстру зареєстрованих осіб по о/р НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /Т. 1 а.с. 4-5/.
Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 31.10.2007 № 1480 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг населенню м. Черкаси» визначено виконавцем житлово-комунальних населенню міста Черкаси, зокрема, послуг з теплопостачання КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», ВАТ «Черкаське хімволокно» /Т. 1 а.с. 6/.
Згідно ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг рішення № 630 14.04.2011 (переоформлено рішенням від 23.02.2016 № 220) КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради здійснює господарську діяльність з постачання теплової енергії /Т. 1 а.с. 7/.
18.02.2009 між КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» (Виконавець) та ОСОБА_2 (Споживач) укладено договір №5-8043 про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , відповідно до якого Виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими відповідно до законодавства тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.
Пунктом 2 Договору визначено, що суб`єктами користування послугами є власник (наймач, орендар) квартири та члени його сім`ї в кількості 2 осіб на день укладання Договору.
З пункту 9 Договору вбачається, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Щомісячна оплата послуг вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Пунктом 28 визначено строк дії договору, відповідно до якого Договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його підписання. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду /Т. 1 а.с. 129-132/.
З розрахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за теплову енергію, постачання гарячої води та сум індексу інфляції, 3% річних, за адресою: АДРЕСА_2 , за період з листопада 2020 року по листопад 2023 року складає 21118,05 грн, за вказаний період споживачем сплачено 13184,18 грн /Т. 1 а.с. 12/.
Як вбачається з відповіді на адвокатський запит представника третьої особи голови ОСББ «Луна-9» теплова енергія на житловий будинок по АДРЕСА_1 , в період опалювального сезону подавалась безперебійно з відповідними параметрами тиску та температурою теплоносія. До ОСББ «Луна-9» не надходило скарг від споживачів. Розрахунки за спожиту теплову енергію проводяться виконавцем послуги КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради.
Зазначив, що рішенням загальних зборів ОСББ «Луна-9» від 17.03.2021 обрано 4 модель організації договірних відносин, без технічного обслуговування внутрішньо будинкових мереж. Ця модель дозволяє не відокремлювати складову обслуговування і поточного ремонту внутрішньо будинкових систем із утримання будинку в цілому. 
Колективний договір співвласниками ОСББ «Луна-9» з позивачем не укладався та не підписувався управителем від імені всіх співвласників.
До вартості тарифу на утримання будинку та прибудинкової території входить послуга з технічного обслуговування внутрішньо будинкових мереж з теплопостачання будинку та постачання гарячої води і поточний ремонт вказаних мереж /Т. 1 а.с. 75,86/.
Згідно відповіді на адвокатський запит третьої особи директора ТОВ «Житлоексплуатація №5» останнє надає послуги з управління будинком за адресою: АДРЕСА_1 , виконавцем комунальної послуги з постачання теплової енергії за вказаною адресою є КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради.
Щодо надання комунальних послуг на житловий будинок по АДРЕСА_1 , рішенням загальних зборів ОСББ «Луна-9» від 17.03.2021 обрано 4 модель організації договірних відносин. Закон передбачає модель «за замовчуванням».
Це «підваріант» моделі на основі індивідуального договору з такими особливостями: 1) співвласники не сплачують виконавцеві плату за обслуговування і поточний ремонт внутрішньобудинкових систем; 2) виконавець не здійснює обслуговування і поточний ремонт внутрішньобудинкових систем; 3) виконавець відповідає за якість послуги лише на вході в будинок, а не у приміщенні споживача.
Ніякої іншої моделі договірних відносин (в т.ч. і колективного договору) співвласники на зборах не приймали. Ніякого Колективного договору з позивачем ТОВ «Житлоексплуатація №5» не укладало /Т. 1 а.с. 76-77/.
Між ТОВ «Житлоексплуатація №5» та ОСББ «Луна-9» укладено договір за рішенням зборів співвласників про управління багатоквартирним будинком, де невід`ємною частиною договору є додаток №5 «Кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території». До складу витрат входять поточний ремонт і технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем, в т.ч. теплопостачання будинку та гаряче водопостачання /Т.1 а.с. 81-83/.

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає.
Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються наступними правовими нормами.
З моменту надання позивачем споживачам послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання між сторонами справи відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виникли правовідносини, які полягають, зокрема, у наявності в споживача зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати за спожиті послуги. При цьому, відсутність відповідного договору на їх надання не звільняє споживачів від обов`язку оплачувати надані житлово-комунальні послуги, враховуючи норми п. 1 ч. 2 ст. 7 вказаного вище Закону.
Аналогічна правова позиція міститься в постановах ВС від 10.12.2018 у справі № 638/11034/15-ц, від 18.03.2019 у справі № 210/5796/16-ц, від 18.12.2019 у справі № 522/2625/16-ц, від 25.03.2020 у справі № 211/3347/18-ц.
Відповідачі не надали суду доказів відмови від отримання ними послуг з опалення та гарячого водопостачання від позивача, наявність звернень із відповідними претензіями до підприємства щодо кількості та якості наданих послуг. Квартиру, в якій послуги надавалися позивачем, не від`єднано від мереж централізованого опалення та гарячого постачання у встановленому законодавством порядку.
Апеляційний суд враховує, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ житлово-комунальні послуги – це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд згідно нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами (п. 2 ч. 1 ст. 5 цього ЗУ). Права та обов`язки споживача визначені у ст. 7 згаданого Закону.
Відповідно до вимог п. 6 ст. 1 приведеного Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Одночасно згідно ч. 3 ст. 13 Конституції України та ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України, яка регламентує тягар утримання майна, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, положення ст. 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються зокрема й на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). 
Частиною 1 ст. 19 наведеного Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Статтями 20, 21 даного Закону визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Відповідно до ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Крім того, згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води передбачені статтями 21 та 22 цього Закону.
Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води.
Згідно вищенаведеного КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» ЧМР як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води та теплової енергії.
18.02.2009 між КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» та ОСОБА_2 укладено договір №5-8043 про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 . 
Умовами вказаного договору визначено тарифи оплати послуг з централізованого постачання гарячої води та централізованого опалення. Даним Договором передбачено, що у разі зміни тарифів, затверджених в установленому порядку, нові тарифи є обов`язковими для сторін Договору з дня введення їх в дію.
Матеріали справи містять динаміку зміну тарифів КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» з 01.01.2011 по 2022 рік /Т. 1 а.с 18-19/.
Як вбачається з відповідей ОСББ «Луна-9» та ТОВ «Житлоексплуатація №5» рішенням загальних зборів ОСББ «Луна-9» обрано 4 модель договірних відносин з виконавцями житлово-комунальних послуг без обслуговування внутрішньо-будинкових систем.
Зазначене свідчить про те, що технічне обслуговування внутрішньо будинкових мереж теплопостачання та постачання гарячої води здійснюється управителем ТОВ «Житлоексплуатація №5», вартість послуги входить до тарифу з управління будинком. 
Позивач нараховував відповідачам оплату за надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води до кв. АДРЕСА_3 згідно затверджених тарифів на підставі індивідуального договору, укладеного з ОСОБА_2 . 
Відповідачами не доведено укладення іншого договору із застосуванням інших тарифів.
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалося учасниками провадження, відповідачі, є співвласниками квартири  АДРЕСА_3 є споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що надає КПТМ «Черкаситеплокомуненерго».
Таким чином на відповідачів, як на власників майна, покладено обов’язок по його утриманню та оплаті житлово-комунальних послуг, в тому числі, і послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Однак відповідачі своєчасно та в повному обсязі не вносили плату за надані їм послуги, у зв`язку з чим у них утворилася заборгованість, про стягнення якої заявив позивач.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Згідно листа-розрахунку по О/Р №58632069 заборгованість відповідачів за послуги з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води становить станом на 31.10.2023 21118,05 грн.
Вказана заборгованість відповідачами не була спростована. Матеріали справи не містять іншого розрахунку заборгованості, окрім того, що був доданий позивачем до матеріалів позовної заяви.
Відповідачами ні до суду першої інстанції, ні до апеляційної скарги не надано заперечень щодо нарахувань заборгованості за послуги із надання централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання до квартири АДРЕСА_3 .
У відповідності до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» споживач щомісяця передає показання вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів; теплової енергії виконавцю відповідних комунальних послуг або визначеній власником (співвласниками) іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у спосіб, передбачений договором. 
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяги споживання гарячої чи питної води визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності - за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування. Загальний обсяг споживання гарячої або питної води у такій будівлі визначається як сума обсягу, визначеного за допомогою вузлів розподільного обліку та розрахункового обсягу, визначеного за нормою споживання для споживачів, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку.
Щодо твердження скаржника щодо того, що сплата коштів на рахунок позивача не є визнанням погашення заборгованості, колегія суддів зазначає наступне.
Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.
Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).
Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.
Частиною 1 ст. 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 3 ст. 264 ЦК України).
Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.
Вказане викладене у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц.
Посилання скаржника в апеляційній скарзі, що не виконано заходи з утеплення, а саме не усунені розбиті вікна місць загального користування, а в такому випадку споживачі не оплачують тепло на загальні потреби, не заслуговують на увагу, в зв`язку з тим, що дані роботи не проводяться КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», а належать до обов`язків ТОВ «Житлоексплуатація №5».
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, згідно із розрахунками, наданими позивачем.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Відтак, інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.
Щодо клопотання поданого ОСОБА_2 суду апеляційної інстанції про зібрання доказів для захисту відповідача ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 15), що є інвалідом другої групи, дієздатність якого, за твердженням заявника, обмежена, колегія суддів враховує наступне.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Згідно з нормами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 13 ЦПК України визначено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ч. ч. 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є інвалідом другої групи з дитинства довічно. Водночас доказів про обмеження цивільної дієздатності ОСОБА_1 чи визнання його недієздатним, зокрема рішення суду, у відповідності до ч. 4 ст. 36 ЦК України, яка регламентує обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, та ч. 1 ст. 40 ЦК України, яка визначає момент визнання фізичної особи недієздатною, матеріали справи не містять.
Окрім того, апеляційний суд акцентує, що матеріали справи містять довіреність ОСОБА_1 видану 30 квітня 2024 року на ім`я ОСОБА_2 відповідно до якої останній був наділений повноваженнями, як представляти та захищати його права, зокрема в усіх судових органах з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу та третій особі так і правом подавати докази, приймати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, заявляти зустрічні позови, подавати апеляційні скарги тощо. В якості адреси реєстрації як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 в даній довіреності зазначено адресу: АДРЕСА_2 .
За викладеного апеляційний суд прийшла до висновку про відмову в задоволенні клопотання поданого ОСОБА_2 про зібрання доказів у даній цивільній справі.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2024 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України. 
Текст постанови складено 23 квітня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко 

О. М. Новіков