ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" квітня 2025 р.                                                         Справа №926/3228/24
м. Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого - судді                                        МАТУЩАКА О.І.
суддів:                                                  МАЛЕХ І.Б.                                        
СКРИПЧУК О.С.

за участю секретаря судового засідання Телинько Я.П.
за участю представників від:
апелянта: Буря О.О. (в порядку самопредставництва);
боржника: Унгуряну Д.В. (арбітражний керуючий);

розглянувши апеляційну скаргу                    Головного управління ДПС у                                                                                           Закарпатській області (вх. ЗАГС №01-05/455/25                                                                       від 21.02.2025)

на ухвалу                                                  Господарського суду Чернівецької                                                                                 області від 12.02.2025 (суддя Ковальчук Т.І.)

у справі                                                  №926/3228/24

за заявою                                                   Головного управління ДПС у Чернівецькій                                                                       області, м. Чернівці,

до                                                             Товариства з обмеженою                                                                                                     відповідальністю «Виробничо-комерційна                                                                       фірма «Екомонтажсервіс», м. Новодністровськ                                                                       Дністровського району Чернівецької області,

про                                                             відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 26.12.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Екомонтажсервіс» за заявою ГУ ДПС у Чернівецькій області, визнано безспірні вимоги ГУ ДПС у Чернівецькій області до боржника на суму 1 155 039,33 грн., уведено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Унгуряну Доріна Віореловича, попереднє засідання призначено на 18.02.2025.
Оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «ВКФ «Екомонтажсервіс» оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України 26.12.2024.
24.01.2025 до суду надійшла заява ГУ ДПС у Закарпатській області про грошові вимоги кредитора до боржника на суму 40 368,97 грн.
Ухвалою від 27.01.2025 заяву ГУ ДПС у Закарпатській області про грошові вимоги кредитора до боржника суд залишив без руху та встановив заявнику 10-денний строк для усунення недоліків заяви, а саме зобов?язав подати до суду докази сплати судового збору за подання заяви кредитора про грошові вимоги до боржника в розмірі і порядку, встановленому чинним законодавством.
Господарський суд Чернівецької області ухвалою від 12.02.2025 повернув Головному управлінню ДПС у Закарпатській області заяву від 24.01.2025 про грошові вимоги до боржника,  встановивши, що ГУ ДПС у Закарпатській області не усунуло недоліки заяви про грошові вимоги кредитора до боржника у встановлений судом строк.
Головне управління ДПС у Закарпатській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 12.02.2025 та направити матеріали справи №926/3228/24 до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Апелянт вважає, що суд безпідставно повернув заяву про визнання грошових вимог до боржника на суму 40 368,97 грн, зазначивши, що не були виконані вимоги ухвали від 27.01.2025. Наголошує, що вказану ухвалу суду вони отримали в електронному вигляді 27.01.2025 ввечері, і строк для виконання її вимог розпочався з 29 січня та тривав до 7 лютого 2025 року включно. В межах цього строку, а саме 4 лютого, через електронну систему було подано клопотання з платіжною інструкцією №156 від 24.01.2025 на суму 4 844,80 грн, що підтверджує сплату судового збору.
Однак, з невідомих причин це клопотання не з`явилось у справі в електронному суді, що пізніше було підтверджено при зверненні до служби підтримки. Технічну проблему не змогли пояснити, однак факт подання клопотання був зафіксований.
Таким чином, на думку скаржника, вимоги ухвали від 27.01.2025 були виконані належним чином і вчасно, що свідчить про відсутність підстав для повернення заяви кредитора.
01.04.2025 в підсистемі «Електронний суд» арбітражний керуючий Унгуряну Д.В. сформував відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 ГПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.
Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 27.02.2025 відкрив провадження у справі №926/3228/24 за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Закарпатській області на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 12.02.2025 та надав учасникам у справі строк на подання відзиву – 10 днів з моменту отримання цієї ухвали.
Вказана ухвала була доставлена арбітражному керуючому в його електронний кабінет 05.03.2025 о 00 год 10 хв., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Відтак останнім днем строку на подання відзиву (з урахуванням ч. 6 ст. 242 ГПК України) було 17.03.2025. Водночас відзив було подано 01.04.2025.
Відповідно до ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Розглянувши поданий відзив, який подано з пропуском строку на його подання, а також відсутність клопотання про поновлення такого строку, колегія суддів дійшла висновку про залишення без розгляду вказаного відзиву.
02.04.2025 в підсистемі «Електронний суд» представник апелянта сформував клопотання про витребуваня доказів, в якому просить витребувати від адміністратора підсистеми «Електронний суд» подане 04.02.2025 ГУ ДПС у Закарпатській області клопотання про усунення недоліків заяви з грошовими вимогами до боржника.
Розглянувши подане клопотання, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч. 1-4, 8 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в ч. 2 та 3 ст. 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Колегія суддів звертає увагу, що в апеляційній скарзі апелянт не повідомляв суд про неможливість подання такого доказу та не вказував причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; не надавав докази, які підтверджують, що ним здійснено всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаного доказу та не заявляв клопотання про його витребування.
У поданому клопотанні скаржник також не обґрунтовує та не доводить вказаних вище обставин, а крім цього, не заявляє клопотання про поновлення строку на подання клопотання про витребування відповідного доказу.
Відповідно до ч. 2 ст. 207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.
Враховуючи те, що скаржник пропустив строк на подання відповідного клопотання, не заявив клопотання про поновлення строку на подання такого, колегія суддів дійшла висновку про залишення клопотання апелянта про витребування доказу без розгляду. 
Окрім цього, до вказаного клопотання скаржник також долучив нові докази, які були відсутні в матеріалах справи, а саме: платіжне доручення №156 від 24.01.2025 про сплату судового збору та протоколи перевірки накладення цифрового підпису на клопотання від 04.02.2025.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових обставинах, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з підстав, що об?єктивно не залежали від нього.
Враховуючи зазначене вище, а також те, що апелянт не обґрунтував неможливість подання такого доказу разом із апеляційною скаргою та не заявив клопотання про поновлення строку на їх подання поза межами цього строку, то зазначені докази не беруться колегією суддів до уваги та не враховуються судом при розгляді апеляційної скарги. 
Інших клопотань та заяв в порядку  ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, учасниками у справі подано не було.
10.04.2025 в судовому засіданні взяв участь представник апелянта, який навів доводи по суті апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Так, предметом апеляційного оскарження є ухвала суду, якою повернуто заяву про визнання грошових вимог до боржника, оскільки заявником, у визначений судом строк, не усунуто недоліки поданої заяви. Відтак суд перевіряє дотримання господарським судом першої інстанцій норм матеріального та процесуального права під час повернення вказаної заяви.
Згідно із ч. 1  ст. 3 ГПК України  судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до  Конституції України, цього  Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право",  Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"  (наразі -  КУзПБ), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 6  ст. 12 ГПК України  визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених  КУзПБ.
Відповідно до ч. 1  ст. 2 КУзПБ  провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.
Згідно із ч.1, 2 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого  частиною першою  цієї статті.
Частина 3 вказаної статті визначає вимоги до заяви кредитора про визнання грошових вимог до боржника.
Так, заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; інформацію про заінтересованість кредитора стосовно боржника; перелік документів, що додаються до заяви. Заява підписується кредитором або його уповноваженим представником.
До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України “Про судовий збір”.
Згідно з підп.. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) ставка судового збору складає 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч. 2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб - 3028 грн;
Таким чином, судовий збір за подання заяви кредитора про грошові вимоги до боржника складає 6056,00 грн. (3028,00 грн. х 2), із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 - 4844,80 грн.
Частини 1, 2 ст. 46 КУзПБ визначають, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу.
У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху суд повідомляє заявнику про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.
Якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому разі господарський суд постановляє ухвалу про повернення заяви.
Як було зазначено вище, суд, встановивши, що ГУ ДПС у Закарпатській області до заяви про грошові вимоги до боржника не долучив доказів сплати судового збору за її подання, ухвалою від 27.01.2025 залишив подану заяву без руху та встановив заявнику 10-денний строк для усунення її недоліків. Зобов??язав заявника подати до суду докази сплати судового збору за подання заяви кредитора про грошові вимоги до боржника в розмірі 4844,80 грн.
Матеріалами справи підтверджується, що зазначена ухвала суду від 27.01.2025  доставлена до електронного кабінету ГУ ДПС у Закарпатській області 27.01.2025 о 18 год. 01 хв. (довідка про доставку електронного листа – т. 3, а.с. 44). З урахуванням вимог ч. 6 ст. 242 ГПК України, ухвала вважається врученою 28.01.2025.
Таким чином, останнім днем строку для виконання вимог ухвали від 27.01.2025 було 07.02.2025 включно.
Відповідно до ч. 2 ст. 46 КУзПБ, якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому разі господарський суд постановляє ухвалу про повернення заяви.
Повертаючи заяву кредитора, суд першої інстанції встановив, а матеріалами справи підтверджується, що станом на 12.02.2025 (день постановлення ухвали про повернення заяви) у суду були відсутні докази про сплату заявником судового збору на виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху.
Доводи апелянта щодо належного та своєчасного виконання вимог ухвали Господарського суду Чернівецької області від 27.01.2025, зокрема шляхом подання 04.02.2025 через підсистему «Електронний суд» клопотання з платіжною інструкцією, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Апелянт не надав жодного документального підтвердження того, що відповідне клопотання про усунення недоліків було не лише сформоване, але й надіслане до суду першої інстанції у встановлений строк. Доданий до апеляційної скарги файл, який лише свідчить про формування проекту клопотання, не є підтвердженням його відправлення або надходження до суду.
Крім того, апелянт, отримавши ухвалу про залишення заяви без руху 28.01.2025, мав достатній період часу (включно до 07.02.2025) не лише для усунення недоліків, а й для перевірки факту належного подання документів, однак доказів, що він здійснив необхідні дії для контролю подання клопотання або повторного надсилання документів, до матеріалів справи не надано.
Посилання апелянта на технічний збій не підтверджено жодними доказами, як от довідка або відповідь технічної підтримки ЄСІТС, а також не надано доказів на підтвердження звернення скаржника до технічної підтримки.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду Чернівецької області від 12.02.2025 про повернення заяви про грошові вимоги до боржника відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не підтверджуються належними доказами.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що ч. 3 ст. 46 КУзПБ визначає, що повернення заяви з підстав, передбачених цією статтею, не перешкоджає повторному зверненню до суду у цій же справі, якщо порушення усунуто.
Таким чином, ГУ ДПС у Закарпатській області може повторно звернутися до суду першої інстанції із заявою про визнання його грошових вимог. 
Відповідно ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірних та обґрунтованих висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала – без змін. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням наведеного вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.
Керуючись ст. 11, 13, 74, 129, 269 - 270, 275 - 276, 281- 284 ГПК України,
Західний апеляційний господарський суд, -
УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 12.02.2025 у справі №926/3228/24 – без змін.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Порядок оскарження постанови встановлено Господарським процесуальним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Справу повернути до Господарського суду Чернівецької області.

Головуючий (суддя-доповідач)                                                  О.І. МАТУЩАК

Судді                                                                                           І.Б. МАЛЕХ

                                                                                                    О.С. СКРИПЧУК