П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/13392/24                                       Головуючий у 1-й інстанції: Панкеєва В.А.
Суддя-доповідач:  Матохнюк Д.Б. 
02 червня 2025 року                                                                                           м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Матохнюка Д.Б. 
суддів:  Граб Л.С.  Сторчака В. Ю. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
у липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області (ГУ ДКСУ у Житомирській області) в якому просив: 
-визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області, які призвели до включення виконавчого листа Богунського районного суду міста Житомира від 10.11.2023 у справі №295/8137/23 замість першої до третьої черги погашення заборгованості;
- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Житомирській області змінити чергу погашення заборгованості за судовим рішенням, яке набрало законної сили та виконавчий лист Богунського районного суду міста Житомира від 10.11.2023 у справі №295/8137/23 замість третьої включити до першої черги погашення заборгованості.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 позовні вимоги задоволено.
Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 13.09.2023 у справі №295/8137/23 позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 недоотримане за життя ОСОБА_2 підвищення до пенсії в сумі 15520,66 грн.
08.11.2024 Богунським районним судом м.Житомира видано по справі №295/8137/23 виконавчий лист, який позивачем направлено на виконання до Головного управління Державної казначейської служби України Житомирської області.
У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДКСУ у Житомирській області з заявою про повідомлення стану виконання рішення суду.
У відповіді на заяву ГУ ДКСУ у Житомирській області повідомило, що виконавчий лист №295/8137/23 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 недоотримане за життя ОСОБА_2 підвищення до пенсії в сумі 15520,66 грн перебуває на виконанні та виконавчий лист включено до третьої черги погашення заборгованості.
Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог.
Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 №4901-VI (Закон №4901-VI) держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, окрім інших, державний орган.
Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (ст. 3 Закону № 4901-VI).
Як зазначено в п.3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення Закону №4901-VI, виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом.
Заборгованість погашається в такій черговості:
- у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника;
- у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами;
- у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.
Згідно рішення Богунського районного суду міста Житомира від 13.09.2023 у справі №295/8137/23 стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 недоотримане за життя ОСОБА_2 підвищення до пенсії в сумі 15520,66 грн.
Виконавчий лист Богунського районного суду м.Житомира від 10.11.2023 по справі №295/8137/23, щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 неотриманого за життя підвищення до пенсії в сумі 15520,66 грн., був поданий до Головного управління Казначейства.
Тобто згідно виконавчого листа, кошти підлягають стягненню саме на користь спадкоємця - ОСОБА_2 .
Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. 
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі статтею 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Листом від 17.02.2021 №5-08-08/3732 Державна казначейська служба Україна зазначила, що виконавчі документи про стягнення коштів на користь спадкоємця з органу Пенсійного фонду України суми недоотриманої пенсії, приймаються до виконання та погашаються за третьою чергою заборгованості.
Тобто, оскільки кошти за виконавчим листом не є для стягувача соціальними виплатами, а є майном, яке ввійшло до складу спадщини, тобто спадком, відповідно, виконавчий лист було включено до третьої черги погашення заборгованості.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постанові від 15.12.2023 по справі №805/2628/18-а зазначив, що особливість пенсійних (публічно-правових) відносин у сфері соціального захисту між конкретною особою та Пенсійним фондом України полягає в тому, що вони нерозривно пов`язані з особою пенсіонера, а відтак після смерті цієї особи зобов`язання Пенсійного фонду України, за загальним правилом, не можуть бути об`єктом спадкування та виплат на майбутнє його спадкоємцям” 
До того ж, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача. 
Таким чином, оскільки суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що спірні кошти в розмірі 15520,66 грн. є спадковим майном виключно у відносинах позивача з ОСОБА_2 , як спадкодавцем, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, щодо зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області змінити чергу погашення заборгованості за судовим рішенням, яке набрало законної сили, та виконавчим листом Богунського районного суду міста Житомира від 08.11.2024 року по справі №295/8137/23 і замість третьої включити до першої черги погашення заборгованості.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.
Згідно з п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.  
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області задовольнити.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року скасувати.
Прийняти нову постанову.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про  визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.  
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 
Головуючий	 	 	Матохнюк Д.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Граб Л.С.    Сторчак В. Ю.