П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/6674/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Лавренчук Ольга Володимирівна 
Суддя-доповідач -  Моніч Б.С.   
28 травня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Моніча Б.С. 
суддів:  Білої Л.М.  Гонтарука В. М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
В квітні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 у якому просив: визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити, відповідно до положень п. п. 1- 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", додаткову винагороду в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн з розрахунку на кожен місяць його безперервного лікування після отриманого 20.09.2022 поранення.
В обґрунтування позову зазначив, що у період із 20.07.2022 по 30.11.2022 проходив військову службу та приймав участь у бойових діях. 20.09.2022 під час виконання бойового завдання отримав бойове травмування, у зв`язку з яким із 24.09.2022 по 06.10.2022 перебував на стаціонарному лікуванні. Однак, в порушення приписів постанови КМУ №168 за період лікування, відповідач протиправно не нараховував грошове забезпечення у розмірі 100000 грн. 

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11.02.2025 позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за періоди його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 01.10.2022 по 06.10.2022 у зв`язку із пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000,00 гривень на місяць (з розрахунку пропорційно дням його перебування на стаціонарному лікуванні) за періоди його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 01.10.2022 по 06.10.2022 з урахуванням раніше виплачених сум такої додаткової винагороди.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
ОСОБА_2 у період із 20.07.2024 (а.с. 4) проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
20 вересня 2022 року позивач отримав вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акубаротравму за обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойового завдання в складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , в районі населеного пункту АДРЕСА_1 , внаслідок артилерійського обстрілу.
Вказана вище обставина підтверджується довідкою №151/р від 12.10.2022 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) (а.с.12).
Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №1275822 позивач із 25.09.2022 по 30.09.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП Міська клінічна лікарня Дніпропетровської міської ради" (а.с. 9);
Відповіно до виписного епікризу №3007 з медичної карти стаціонарного хворого позивач із 01.10.2022 по 06.10.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у Військовій частині НОМЕР_2 (а.с. 10).
Звертаючись до суду з позовом позивач вважає, що у період перебування на стаціонарному лікуванні, пов`язаному з отриманою 20.09.2022 травмою, відповідач не нараховував та не виплачував додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000,00 гривень на місяць.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів нарахування та виплати спірної додаткової винагороди за період із 01.10.2022 по 06.10.2022, тому суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача в частині не нарахування та невиплати додаткової винагороди, визначеної постановою КМУ від 28.02.2022 №168 у розрахунку 100000,00 грн за період його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини із 01.10.2022 по 06.10.2022.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи , оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що неможливість вчасного здійснення спірних виплат позивача зумовлена не бездіяльністю відповідача, а ненаданням самим позивачем виписного епікризу №3007 від 06.10.2022 військової частини НОМЕР_2 .
Враховуючи, що апелянт сплатив позивачу суми додаткової винагороди за період з 01.10.2022 по 06.10.2022, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.02.2025 №72 та довідкою фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , можна вважати, що відсутній предмет спрору.
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з п.1 ст.9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Пунктами 2 - 4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).
Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і нині.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.
Для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування на стаціонарному лікуванні.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.
Порядок та умови виплати спірної винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України на час виникнення спірних правовідносин був встановлений рішенням Міністра оборони України, доведеним телеграмою №248/1298 від 25.03.2022.
Пунктом 8 вказаного рішення визначено, що у період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100000 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
В подальшому, з метою врегулювання та встановлення єдиних підходів щодо порядку виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністром оборони України прийнято рішення - окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29, яким серед іншого у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також включати військовослужбовців, які [...] у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24.02.2022).
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 №402, видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Отже збільшена до 100 тисяч гривень додаткова винагорода виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з дня отримання поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії й підставою для видання наказу щодо виплати такої винагороди є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 №402, видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 12.10.2022 №151/р про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) старшого сержанта ОСОБА_2 : 20 вересня 2022 року отримав: вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акубаротравму. За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойового завдання в складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , в районі населеного пункту АДРЕСА_1 внаслідок артилерійського обстрілу (а.с. 12).
Як встановлено судом, позивач перебував на стаціонарному лікуванні:
- із 25.09.2022 по 30.09.2022 у КНП Міська клінічна лікарня Дніпропетровської міської ради", згідно виписки №1275822 з медичної карти стаціонарного хворого (а.с.9);
- із 01.10.2022 по 06.10.2022 у Військовій частині НОМЕР_2 , згідно виписного епікризу №3007 (а.с. 10).
Таким чином пов`язаність травми позивача із захистом Батьківщини та факт його перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами за період: із 25.09.2022 по 30.09.2022, із 01.10.2022 по 06.10.2022.
Відповідно до картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_2 за 2022 рік та інформаційної довідки про нараховане грошове забезпечення позивача за період червень-листопад 2022 року позивачу за вересень 2022 року виплачено додаткову винагороду у розмірі 100000,00 гривень, тобто із урахуванням періоду перебування на стаціонарному лікуванні із 25.09.2022 по 30.09.2022, а за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні із 01.10.2022 по 06.10.2022 йому не була нарахована та виплачена додаткова винагорода, визначена постановою КМУ від 28.02.2022 №168 у розрахунку 100000,00 грн.
Відповідно до вимог ст. 261 та 262 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" про прибуття військовослужбовців, яких направлено до військового закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування, начальник військового закладу охорони здоров`я зобов`язаний у той самий день повідомити командира військової частини, з якої вони прибули, а про військовослужбовців, які прибули з інфекційними захворюваннями, - також найближчий санітарно-епідеміологічний заклад охорони здоров`я. Начальник військового закладу охорони здоров`я зобов`язаний за п`ять днів до виписки військовослужбовців повідомити про це командира військової частини, з якої вони прибули. У день виписки із військового закладу охорони здоров`я військовослужбовцям видаються відповідні документи і вони самостійно (якщо не прибув супроводжуючий із військової частини) направляються до військової частини, з якої прибули. Після повернення до військової частини і доповіді безпосередньому командирові (начальникові) військовослужбовці направляються до медичного пункту військової частини, де здають медичні документи; інші документи здаються сержантові із матеріального забезпечення (старшині) роти.
При дослідженні копії наданого позивачем виписного епікризу №3007 із медичної карти стаціонарного хворого встановлено, що у рядку "найменування і місцезнаходження закладу охорони здоров`я, куди направляється виписку" вказано "в/ч НОМЕР_1 ".
Водночас доказів того, що позивачем не були надані відповідачу медичні документи про період перебування на стаціонарному лікуванні із 01.10.2022 по 06.10.2022, а також доказів невиконання Військовою частиною НОМЕР_2 , у якій позивач проходив стаціонарне лікування із 01.10.2022 по 06.10.2022, вимог ст. 261 та 262 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України", матеріали адміністративної справи не містять.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки матеріали адміністративної справи не містять доказів нарахування та виплати додаткової винагороди за період із 01.10.2022 по 06.10.2022, наявні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача в частині не нарахування та невиплати додаткової винагороди, визначеної постановою КМУ від 28.02.2022 №168 у розрахунку 100000,00 грн за період його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини із 01.10.2022 по 06.10.2022 та зобов`язання її нарахувати та виплатити.
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо сплати позивачу суми додаткової винагороди за період з 01.10.2022 по 06.10.2022, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.02.2025 №72 та довідкою фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , тому відсутній предмет спору, оскільки на момент ухвалення рішення судом першої інстанції вимога позивача була обґрунтованою, адже нарахування та виплати додаткової винагороди здійснено не було.
Факт виплати спірної додаткової винагороди після прийняття рішення суду не скасовує порушення, яке існувало до цього та не є підставою для скасування рішення, оскільки суд оцінює обставини на момент розгляду справи судом першої інстанції.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з дослідженням усіх основних питань, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування не вбачається.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ
З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.
Згідно з частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Моніч Б.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Біла Л.М.    Гонтарук В. М.