Дата документу 01.04.2025 Справа № 336/4042/24

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ЄУН 336/4042/24 Головуючий у І інстанції: Боєв Є.С.
Провадження № 22-ц/807/369/25                                         Суддя-доповідач: Поляков О.З.
Провадження № 22-ц/807/369/25-2

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року         м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого:         Полякова О.З.,
суддів:         Кухаря С.В.,
        Подліянової Г.С.,
секретар: Волчанова І.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2024 року та за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2025 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» про захист прав споживачів,-
В С Т А Н О В И Л А:        

У квітні 2024 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Запоріжгаз» про захист прав споживачів.
В обґрунтування позову зазначав, що він є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 і користується послугами, які надає АТ «Запоріжгаз». Нарахування за спожитий природний газ здійснювалось відповідно до показників побутового газового лічильника марки Gallus G-4, заводський № 002930973, оплата за спожитий газ здійснювалась ним регулярно.
28.03.2023 за вказаною адресою контролером АТ «Запоріжгаз» було начебто виявлено порушення пункту 1 та пункту 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, про що було складено на його ім`я Акт про порушення № ZP003494. Комісією, затвердженою наказом оператора ГРМ – АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» № Но-44-0622 від 07.06.2022 року складено акт № 0262 експертизи лічильника газу від 10.04.2023 року відповідно до якого виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (засобу вимірювальної техніки) прихованими заходами внаслідок яких здійснюється не обліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ: пошкодження конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника – в вихідному патрубку лічильника наявний сторонній отвір (не передбачений конструкцією заводу - виробника ЗВТ) внаслідок чого об`єм газу не обліковується або обліковується частково. Внаслідок виявлених порушень здійснюється викривлення даних обліку природного газу. Витрата природного газу обліковується з порушенням законодавства. ЗВТ експлуатується з порушенням законодавства. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. Лічильник упаковано в пакет, опломбовано пломбою № R36686737. Як зазначає позивач, Комісією АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» з розгляду заяв про порушення було прийнято рішення про задоволення акту про порушення, однак ані протоколу, ані розрахунку йому надано не було. Лише 10.01.2024 року за його заявою йому надали розрахунок. Також в січні 2024 року він отримав претензію відповідача щодо сплати вартості не облікованого (не донарахованого) об`єму газу в розмірі 149439, 06 грн.
Посилаючись на те, що він не здійснював несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, крім того відповідно до акту експертизи лічильника цілісність та місцезнаходження пломб і повір очного тавра не порушено, проте було встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (яке неможливо здійснити без часткового чи повного демонтажу ЗВТ з порушенням пломб) та висновком комісії не встановлено яким чином і коли здійснено виявлене пошкодження патрубка лічильника, позивач вказує, що він вважає акт № 0262 експертизи лічильника газу від 10.04.2023 року незаконним, оскільки пломби та корпус ЗВТ пошкоджень не мають. Крім того позивач зазначає, що він правомірно користувався ЗВТ, добросовісно оплатив 2073, 80 грн. за проведення експертизи, однак експертиза протиправно встановила його вину, тому при ухваленні рішення ці кошти мають бути стягнуті з відповідача на його користь. Також позивач, посилаючись на те, що він 14.04.2023 року брав участь в засіданні комісії з розгляду актів про порушення, однак копію протоколу йому не надали, розрахунок об`єму не облікованого природного газу йому не надали, а лише на його письмову заяву надали 04.01.2024 року, він вважає, що мають місце процесуальні порушення в роботі комісії.
Позивач вказував на те, що згідно із п. п. 37 п. 4 глави І Кодексу ГРМ для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто, вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто, витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). 
Тобто, тільки наявність усіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.
Посилаючись на означені обставини,  ОСОБА_1 просив суд визнати протиправними Акт про порушення № ZP003494 від 28.04.2023, протокол засідання комісії АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» з розгляду заяв про порушення від 14.04.2023 та складений на його підставі акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу з 28.03.2022 до 27.03.2023 за особовим рахунком № НОМЕР_1 та скасувати їх. Також просив стягнути з відповідача на його користь 2073,80 грн, сплачених за проведення експертизи побутового лічильника газу.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2024 року позов задоволено частково. 
Визнано такими, що не відповідають закону, дії АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» щодо проведення перерахунку (донарахування) ОСОБА_1 необлікованого об`єму природного газу в сумі 149439,06 гривень.
У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Стягнуто з АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.
Стягнуто з АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» на користь Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України судові витрати на проведення судової трасологічної експертизи № 844-24 у цивільній справі 336/4042/24 в розмірі 12116,48 гривень.
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій, посилаючись на стст. 259, 270 ЦПК України, просив ухвалити додаткове рішення у справі, уточнивши рішення суду в частині розподілу судових витрат, зазначивши особу, на користь якої підлягають стягненню судові витрати за проведення експертизи в розмірі 12116,48 грн – позивача ОСОБА_1 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2025 року в задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» подалоапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне встановлення судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2024 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги, повторюючи доводи свого відзиву на позовну заяву, АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» зазначає, що відповідальність за збереження і цілісність встановлених у споживача лічильників газу та пломб на них несе споживач. Також власник (користувач) відповідає за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб, на території або у приміщенні якого вони встановлені. Скаржник зазначає, що з урахуванням того, що лічильник на мінімальній витраті природного газу не працював, зазначення в акті про порушення лише двох порушень, за умови наявності спільних ознак, відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем.
Не погоджуючись із ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2025 року,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2025 року, заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити, вирішити питання про розподіл судових витрат: стягнути з АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» судові витрати на користь ОСОБА_1 за проведення експертизи в розмірі 12116,48 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що саме він сплатив витрати на проведення експертизи в розмірі 12116,48 грн, що підтверджено квитанцією про оплату експертизи, однак суд першої інстанції не вирішивши питання про розподіл судових витрат, відмовив і в ухваленні додаткового рішення, що на думку скаржника суперечить ч. 3 ст. 259 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України.
У своєму відзиві на апеляційну скаргу АТ «ЗАПОРІЖГАЗ», ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Радостєвої М.В. заперечує проти доводів товариства в частині розгляду справи по суті, вказує на їх безпідставність та необґрунтованість. Крім того зазначає, що, оскільки відповідач просить скасувати рішення суду в повному обсязі, позивач погоджується з апеляційною скаргою в частині скасування цього рішення щодо стягнення з АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» на користь Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України витрат на проведення судової трасологічної експертизи № 844-24 у справі в розмірі 12116,48 грн. Просить апеляційну скаргу АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» частково задовольнити, змінити рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2024 року в частині розподілу судових витрат, стягнути з АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення судової трасологічної експертизи № 844-24 у справі № 336/4042/24 в розмірі 12116,48 грн.
У судовому засіданні представник АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» Рибалко Є.С. наполягав на задоволенні апеляційної скарги товариства, скасуванні оскаржуваного рішення суду та відмові в задоволенні позову. Заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 
ОСОБА_1 та його представник – адвокат Радостєва М.В. заперечували проти задоволення апеляційної скарги АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» та наполягали на задоволенні апеляційної скарги позивача на ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення, просили її скасувати та стягнути витрати з проведення експертизи на користь позивача.
Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, доводи учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з огляду на таке.
За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі – Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновком судового експерта встановлено, що утворити виявлене пошкодження на вихідному патрубку можливо за умов лише коли лічильник демонтований, Актом про порушення № ZP003494 від 28.03.2023, Актом експертизи лічильника газу № 0262 від 10.04.2023 встановлено, що цілісність та місцезнаходження пломб не порушено, цілісність заводського та/або повірочного тавра не порушено, наявна цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ, отже, недоведеним є  той факт, що позивач своїми умисними діями пошкодив лічильник з метою викривлення даних обліку природного газу.
Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.
Суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу у приватному будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , особистий рахунок НОМЕР_1 , користується послугами, які надає АТ «Запоріжгаз». Нарахування за спожитий природний газ здійснювалось відповідно до показників побутового газового лічильника марки Gallus G-4, заводський № 002930973, оплата за спожитий газ здійснювалась ним регулярно.
28.03.2023 представниками АТ «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» за вказаною адресою було здійснено контрольний огляд комерційного вузла обліку газу на базі побутового газового лічильника марки Gallus G-4, заводський № 002930973 за наслідками якого були виявлені порушення та складено Акт про порушення № ZP003494. В Акті в п. 2 (п. п. 3) вказано, що встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема, лічильника газу), в п. 2 (п. п. 12) вказано, що встановлено пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується, або обліковується некоректно. Також в Акті вказано, що лічильний газу опломбований пломбою № С23604573, про наявність будь-яких ушкоджень на пломбі або на корпусі лічильника газу не вказано.
Споживач ОСОБА_1 був присутнім при контрольному огляді, Акт підписав з такими зауваженнями: «З пунктом 3 і 12 не згоден».
Того ж дня представниками АТ «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» за вказаною адресою було здійснено демонтаж лічильника марки Gallus G-4, заводський № 002930973, про що складено протокол № 000114 демонтажу та направлення засобу вимірювальної техніки для проведення експертизи. 10.04.2023 року у присутності споживача було проведено експертизу лічильника газу, про що складено Акт № 0262, в якому вказані результати огляду:
1. Відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі: відповідає.
2. Цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі: не порушено.
3. Цілісність заводського та/або повір очного тавра на ЗВТ: не порушено.
4. Цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ: цілий.
5. Цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ: порушена (пошкодження конструктивної цілісності вихідного патрубка ЗВТ – отвір).
6. Наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ: відсутні.
7. Відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації: відповідає.
8. Відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ: перевірка не передбачена.
9. Відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ: відповідає.
Висновок комісії: виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ прихованими заходами внаслідок яких здійснюється не обліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ: пошкодження конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника – в вихідному патрубку лічильника наявний сторонній отвір (не передбачений конструкцією заводу - виробника ЗВТ) внаслідок чого об`єм газу, що проходить через лічильник, не обліковується або обліковується частково. Внаслідок виявлених порушень здійснюється викривлення даних обліку природного газу. Витрата природного газу комерційним ВОГ обліковується з порушенням законодавства. ЗВТ експлуатується з порушенням законодавства. Під час проведення експертизи застосовувалась фото фіксація. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. Лічильник упаковано в пакет, опломбовано пломбою № R36686737, повернений споживачеві.
На цьому протоколі споживач ОСОБА_1 також написав зауваження: «З пунктом 3 і 12 в акті про порушення не згоден».
В матеріалах справи відсутні докази повідомлення відповідачем споживача про дату та час проведення засідання комісії АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» з розгляду заяв про порушення, як і відсутній протокол засідання комісії, який не направлявся на адресу споживача.
Лише з відповіді (№ 1640/16.4.1/7-24 від 13.02.2024) Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) на запит адвоката позивача вбачається, що 14.04.2023 АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» проведено засідання комісії з розгляду Акта про порушення № ZP003494 від 28.03.2023, за результатами якого ухвалене рішення про його часткове задоволення в частині несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, здійсненого шляхом прихованих заходів, про що свідчить копія Протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення кодексу ГРМ АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» від 14.04.2023 № 643.
Також у відповіді зазначено, що відповідно до інформації, наданої АТ «ЗАПОРІЖГАЗ», рекомендованим листом Оператора ГРМ від 04.05.2023 № 690-Сл-5652-0523 на адресу споживача надіслані Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та Рахунок на сплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу. Вказаний лист був повернутий до АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» у зв`язку із закінченням терміну його зберігання.
З матеріалів справи вбачається, що лише 04.01.2024 за заявою споживача ОСОБА_1 відповідач надав йому відповідь щодо проведеного розрахунку та суми, що підлягає оплаті споживачем, проте ані копію Протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення кодексу ГРМ АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» від 14.04.2023 № 643, ані копію Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу споживачу не направив.
Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись із Актом про порушення № ZP003494 від 28.03.2023, з протоколом засідання комісії АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» з розгляду заяв про порушення від 14.04.2023 № 643 та складеним на його підставі Актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу з 28.03.2022 до 27.03.2023, вказує на те, що тільки наявність усіх трьох складових правопорушення (зазначених у із п. п. 37 п. 4 глави І Кодексу ГРМ) дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Позивач наполягав на тому, що він не здійснював будь-якого несанкціонованого втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, що підтверджено даними про збереження (цілісність) пломб та корпусу лічильника газу, відображеними в Акті про порушення № ZP003494 від 28.03.2023 та у Акті експертизи лічильника газу № 0262 від 10.04.2023.
З копії протоколу засідання комісії АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» з розгляду заяв про порушення від 14.04.2023 № 643 та складеного на його підставі Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу вбачається, що комісією встановлено порушення у вигляді несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, здійсненого шляхом прихованих заходів - без зазначення, в чому саме полягає таке порушення.
Із висновків судової трасологічної експертизи № 844-24 вбачається таке.
Випускний циліндричний канал (вихідний патрубок) вимірювального механізму представляє собою полу полімерну трубку (циліндр) білого кольору зовнішнім діаметром 30 мм в верхньої частині, яка входить до штуцеру з внутрішньої сторони верхньої частини корпусу лічильника ущільненим з`єднанням. Полімерна трубка в нижній частині утворює упорну фіксуючу площадку фігурної форми з чотирма отворами для гвинтового кріплення на площадці полімерного корпусу вимірювального механізму.
Візуальним дослідженням на дні упорної площадки полімерної трубки (вихідного патрубку) виявлений отвір форми, близької до сферичної діаметром 2 мм. Вказаний отвір не передбачений конструкцією лічильника заводом-виробником.
В акті про порушення № ZP003494 від 28.04.2023; протоколі № 000114 демонтажу та направлення засобу вимірювальної техніки для проведення експертизи від 28.04.2023, складених представниками Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз", зазначено, що на момент складання акту та протоколу лічильник газу в місці приєднання до діючого газопроводу опломбований охоронною пломбою № С23604573.
Відповідно до складених акту та протоколу у працівників ПАТ "Запоріжгаз" не викликало сумніву щодо цілісності пломбувального матеріалу та пломб на приладі обліку та в місцях його монтажу (на накидних гайках) до газопроводу, що дає підставу експерту зробити висновок про цілісність пломбувального матеріалу та пломб в місці приєднання лічильника газу до газопроводу на момент демонтажу приладу обліку та направлення його на експертизу.
Конструктивні властивості приладу обліку "GALLUS" 2000 G4 1996 року випуску (заводським номер 002930973), спосіб його монтажу та пломбування до газопроводу виключають можливість впливу споживачем на конструктивні елементи вихідного патрубку та достатні для висновку про те, що споживач не мав вільного доступу до конструктивних елементів вихідного патрубку лічильника газу "GALLUS" 2000 G4 1996 року випуску заводським номер 002930973.
Конструктивні зміни вихідного патрубку лічильника газу, виявлені в ході трасологічного дослідження, а саме отвір діаметром 2 мм на дні упорної площадки полімерної трубки можливо утворити за умов, коли прилад обліку не приєднаний до газопроводу.
Внесення змін в циліндрі вихідного патрубку лічильника газу "GALLUS" 2000 G4 1996 року випуску заводський номер 002930973, відповідно до конструкції приладу обліку, способу його монтажу та пломбування до газопроводу неможливо без демонтажу лічильника або його розбирання.
Результати дослідження конструктивних властивостей лічильника газу "GALLUS" 2000 G4 1996 року випуску заводський номер 002930973, в сукупності з характером та властивостями виявленого отвору в циліндрі вихідного патрубку лічильника газу, дозволяють дійти висновку про те, що утворити виявлене пошкодження на вихідному патрубку можливо за умов, коли досліджуваний прилад обліку не приєднаний до газопроводу (демонтований). А, саме здійснити пошкодження конструктивних елементів вихідного патрубка без демонтажу лічильника газу "GALLUS" 2000 G4 1996 року випуску заводський номер 002930973, неможливо.
При цьому пломба-наклейка моделі "Бар`єр" та охоронна пломба з відтиском тавра державного повірника можуть залишатися непошкодженими тому, що знаходяться на відліковому пристрої газового лічильника за межами механічного впливу при демонтажі, або розбиранні корпусу приладу обліку. Що достатньо для висновку, здійснити пошкодження конструктивних елементів вихідного патрубка без пошкодження/зміни місцезнаходження пломб та/або порушення цілісності заводського (та/або повір очного) тавра на ЗВТ "GALLUS" 2000 G4 1996 року випуску заводський номер 002930973, можливо.
Взаємовідносини оператора газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом ГРС, іншими нормативними актами та умовами укладених між сторонами договорів.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових
в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.
Згідно з пунктом 8 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі виявлення Оператором ГРМ пошкодження лічильника газу та/або його позаштатного режиму роботи, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі
і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18 лютого 2021 року у справі № 910/4072/18 зроблено висновок, що «запроваджений у пункті 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС підхід дозволяє кваліфікувати пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або роботу комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, як порушення "не з вини споживача", оскільки хоча споживач у цих випадках не здійснює несанкціонованого втручання, водночас може виявити пошкодження ЗВТ/лічильника газу (механічне пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових, зокрема корпусу, скла, кріплення, захисних елементів, ліній з`єднання) або позаштатний режим роботи, що за пунктом 6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС охоплює ситуації, які споживач може виявити. 
Згідно з п. п. 37 п. 4 глави І Кодексу ГРМ для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання 2) спосіб втручання, тобто, вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об1єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто, витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу).
Відповідно до п.1 гл.9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових, зокрема, щодо відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу.
Відповідно до п.7 гл.9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем до отримання результатів експертизи або позачергової чи експертної повірки розрахунок не облікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється.
В підпункті 1 та 6 пункту 1 глави 2 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем, зазначено, що до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.
Відповідно до п. 4 гл. 1 Розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване - втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що склад порушення може мати місце за наявності всіх трьох складових елементів, а саме: наявність дій про втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема, лічильника газу); наявність обставин того, що комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу; наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями з втручання в роботу або конструкцію ЗВТ та обставинами того, що комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу.
Суд першої інстанції правильно врахував, що Актом про порушення № ZP003494 від 28.03.2023, протоколом № 000114 від 28.03.2024 демонтажу та направлення засобу вимірювальної техніки для проведення експертизи, Актом експертизи лічильника газу № 0262 від 10.04.2023 не встановлено факту порушення або пошкодження пломби та повірочного тавра ЗВТ.
Тому дійшов правильного висновку, за відсутності хоча б однієї із названих умов, цивільно-правова відповідальність у виді відшкодування майнової шкоди не настає, врахувавши аналогічну правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі № 3-18гс15, Постанові Верховного суду від 10 липня 2018 року у справі № 909/869/16) та від 24.10.2018 р. у справі №914/2384/17, в яких суд наголосив, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).
В підпункті 1 та 6 пункту 1 глави 2 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем, зазначено, що до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.
З урахуванням вищевикладеного, оскільки висновком судового експерта встановлено, що утворити виявлене пошкодження на вихідному патрубку можливо за умов лише коли лічильник демонтований, Актом про порушення № ZP003494 від 28.03.2023, Актом експертизи лічильника газу № 0262 від 10.04.2023 встановлено, що цілісність та місцезнаходження пломб не порушено, цілісність заводського та/або повірочного тавра не порушено, наявна цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ, суд першої інстанції правильно визнав недоведеним той факт, що позивач своїми умисними діями пошкодив лічильник з метою викривлення даних обліку природного газу.
Доводи апеляційної скарги щодо наявності в п. 8 Акту про порушення № 003494 від 28.04.2023 інформації про дату, час проведення комісії оператора ГРМ, не підтверджені належними доказами, оскільки матеріали справи не містять Акта про порушення від 28.04.2023 року, натомість копія акту про порушення № 003494 від 28.03.2023 взагалі не містить такого пункту.
Доводи апеляційної скарги про незастосування судом першої інстанції висновків, викладених у постанові ВС у справі № 903/160/21 від 18.11.2021, колегія суддів не приймає, оскільки до правовідносин, що склалися у цій справі, такі висновки не можуть бути застосовані, адже під час розгляду вказаної справи були встановлено, що експертизою підтверджено наявність в середині лічильника газу стороннього предмету, який не був там поміщений та передбачений заводом-виробником. Також експертизою встановлено (доведено), що в зв`язку із наявним стороннім предметом можна впливати на роботу лічильника газу та частково або повністю блокувати рух золотника вимірювального механізму, тобто зупиняти повністю або частково (на певний період чи шляхом зменшення обертів) лічильний механізм.
Висновки, викладені у постанові ВС від 11.12.2019 у справі № 321/1287/18, на які посилається скаржник, також не можуть бути застосовані до правовідносин, що складися в цій справі, оскільки у справі № 321/1287/18 експертизою було підтверджено наявність в середині лічильника газу стороннього предмету, який не був там поміщений та передбачений заводом-виробником. Також експертизою встановлено (доведено), що в зв`язку із наявним стороннім предметом можна впливати на роботу лічильника газу та частково або повністю блокувати рух золотника вимірювального механізму, тобто зупиняти повністю або частково (на певний період чи шляхом зменшення обертів) лічильний механізм. 
Під час розгляду справи № 314/259/18 судами встановлено, що за результатом проведеної експертизи у лічильному механізмі виявлені сліди навмисного механічного пошкодження шестерень (відсутня частина зубців шестерень-рівномірно видалені).
Розглядаючи справу № 619/3039/19 з висновку експертного трасологічного дослідження суди, зокрема, встановили, що відліковий пристрій лічильника газу «Самгаз G-6» заводський номер 4305320, має пошкодження захисного скла, які локалізовані поблизу місця встановлення правої пломби та безпосередньо в місці її встановлення, у вигляді порушення цілісності скла, вм`ятин тощо. Табличка відлікового пристрою в області розташування останніх декад відлікового механізму має пошкодження у вигляді деформації в напрямку зсередини - назовні. Пломба, що встановлена з правої сторони лічильного пристрою лічильника газу «Самгаз G-6» заводський номер 4305320, не відповідає зразкам пломб «Самгаз».
Верховний Суд неодноразово зазначав, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.
При цьому, під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, необхідно розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.
Разом з тим, доводи скаржника про неврахування судом першої інстанції постанов Верховного Суду, є необґрунтованими, оскільки у цих постановах, та у справі, що є предметом перегляду, встановлені різні фактичні обставини. Вказане стосується і висновків, викладених у постановах ВС від 16.01.2023 у справі № 454/1321/21 та від 08.02.2023 у справі № 210/7480/21.
Саме по собі посилання на неоднакове застосування норм матеріального права у різних справах хоч і у подібних правовідносинах, але з різними встановленими обставинами, не має правового значення для справи, яка є предметом перегляду, та не свідчить про різне застосування чи тлумачення норм матеріального права.
Колегія суддів зауважує, що доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта із висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи, проте не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильного застосування матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Таким чином, апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам відзиву на позовну заяву, яким суд надав належну оцінку, висновки суду є достатньо аргументованими, при цьому колегія суддів враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України»,  № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Отже, вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції. 
За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно з вимогами ст. 76-78, 81, 89, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу АТ «Запоріжгаз» слід залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2024 року – без змін.
Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що резолютивна частина рішення від 11 листопада 2024 року свідчить проте, що суд вирішив питання про судові витрати у справі. А в разі помилковості таких витрат, суд не може самостійно внести виправлення у судове рішення, натомість вказана помилка може бути усунута тільки апеляційним судом за результатом перегляду відповідної апеляційної скарги.
Ухвала про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення також відповідає нормам процесуального права, оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2024 року вже вирішено питання про стягнення судових витрат, зокрема, стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» на користь Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України судові витрати на проведення судової трасологічної експертизи № 844-24 у цивільній справі 336/4042/24 в розмірі 12116,48 гривень. 
Отже, в розумінні ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд першої інстанції вирішив питання розподілу судових витрат, що унеможливлює ухвалення ним додаткового судового рішення в порядку ст. 270 ЦПК України, адже призведе до фактичної зміни змісту судового рішення, що є неприпустимо.
Колегія суддів зауважує, що, як правильно зазначив і суд першої інстанції, вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом подання ОСОБА_1 апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2024 року в частині розподілу судових витрат. Однак, станом на час розгляду справи апеляційним судом, ОСОБА_1 відповідної апеляційної скарги не подав, що позбавляє апеляційний суд вирішити вказане питання. 
Керуючись ст.ст. 141, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператора газорозподільної системи «Запоріжгаз» – залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2024 року та ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2025 року в цій справі – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 09 квітня 2025 року.

Головуючий: 

Судді: