ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1288/25 Справа № 211/772/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 травня 2025 року                                                        Кривий Ріг 
22.05.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного  суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника Маленко Г.С., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.02.2025р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 , військовослужбовця 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
                                                       
в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.02.2025р., ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Маленко Г.С., та у зв`язку із поданням апеляційної скарги за межами строку на апеляційне оскарження захисником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
В обґрунтування поданого клопотання захисник вказала, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, про дату, час та місце судового розгляду належним чином не повідомлявся, участі у судовому засіданні не приймав, копії оскаржуваної постанови не отримував, прохала поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції поважними, оскільки ОСОБА_2 є військовослужбовцем, участі у судовому засіданні не приймав, належне повідомлення про дату, час та місце судового розгляду матеріали справи не містять, тому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню. 

В апеляційній та доповненнях до неї скарзі захисник:
- вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню у зв`язку з недотриманням судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 251 252, 280 КУпАП, внаслідок спрощеного підходу судом першої інстанції не були повно та всебічно з`ясовані всі фактичні обставини справи, висновки суду не ґрунтуються на доказах;
- зазначає, що відсутнє роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, відеозапис не демонструє чіткого керування транспортним засобом, що є ключовою ознакою правопорушення, протокол не містить підпису свідків;
- вважає, що огляд ОСОБА_1 проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП,а саме неуповноваженою особо, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, та його огляд мав проводитись у порядку ст. 266-1 КУпАП;
- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
- прохала у додатковому клопотання про призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації покарання у разі визнання ОСОБА_1 винуватим, застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України та не призначати додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

       Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши апеляційну скаргу із додатками, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.
       
       Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 15.01.2025р. о 08:24год. в м. Дружківка, вул. Яківлівська, керував транспортним засобом MITSUBISHI L200 н/з, з ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук ). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.        
       
В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суд першої інстанції поклав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 221300 від 15.01.2025рю., направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.01.2025 року, рапорт, пояснення свідків, відеозапис.

Суд першої інстанції після дослідження та оцінки сукупності наведених вище доказів не встановив підстав ставити під сумнів викладені в протоколі обставини, та вважав належними та допустимими докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

       Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та всебічності судового розгляду, постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню, вважає їх неспроможними та такими, що спростовуються сукупністю доказів.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 утворила його відмова від огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України. Вказана обставина достатньо та повно зафіксована на відеозапису та не викликає сумніву у своєї достовірності, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 беззаперечно підтверджений відеозаписом. 

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Таким чином, враховуючи наведене вище, доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності оскаржуваної постанови є безпідставними. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, та його огляд на стан сп`яніння мав бути проведений в порядку ст. 266-1 КУпАП уповноваженою особою ВСП або командиром військової частини, та огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння належав до повноважень працівників поліції, є також неспроможними за таких підстав.
Стаття 266 КУпАП регламентує відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Стаття 266-1 регламентує огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Таким чином вказані статті КУпАП розмежовують порядок огляду осіб на стан сп`яніння за суб`єктом правопорушення та об`єктивною стороною.
У порядку ст. 266 КУпАП оглядаються водії транспортних засобів при керуванні ними транспортними засобами з ознаками сп`яніння.
У порядку ст. 266-1 КУпАП оглядаються водії, які керують транспортними засобами з ознаками сп`яніння, та при цьому вказані водії є військовозобов`язаними, резервістами під час проходження зборів, а також військовослужбовцями ЗСУ.
Військовослужбовці, при виконанні своїх службових обов`язків, крім іншого, є суб`єктами адміністративного правопорушення за ст. 172-20 КУпАП у разі виявлення у них ознак чи стану сп`яніння, та у вказаному випадку слід розмежовувати поняття суб`єкта правопорушення, а саме першочергово - особа, яка керує транспортним засобом спочатку визначається як водій (загальний суб`єкт), а при умові виконання ним ще й службових обов`язків, пов`язаних із проходженням служби в ЗСУ (керуючи транспортним засобом) – як військовослужбовець (спеціальний суб`єкт).
У другому випадку, на думку суду апеляційної інстанції, є доцільним вирішення питання про притягнення військовослужбовця до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 КУпАП, та саме у цьому випадку, при огляді військовослужбовця на стан сп`яніння діють норми ст. 266-1 КУпАП.
При цьому суд апеляційної інстанції вважає, що за наявності існування ознак двох складів адміністративних правопорушень, як за ст. 130 КУпАП, так і за ст. 172-20 КУпАП, такі дії слід фіксувати при спільних діях працівників поліції та служби ВСП для складення протоколів про адміністративні правопорушення за відповідними статтями.

Доводи апеляційної скарги, що відсутнє роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, відеозапис не демонструє чіткого керування транспортним засобом, що є ключовою ознакою правопорушення, протокол не містить підпису свідків, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки відповідно до вимог КУпАП фіксація наведених обставин не покладається виключно на відеозапис.

Доводи апеляційної скарги захисника про накладення стягнення з урахуванням вимог ст. 69 КК України за ч. 1 ст. 130 КУпАП без позбавлення права керувати транспортними засобами, то, на думку суду апеляційної інстанції, вони не мають під собою підґрунтя, оскільки вимогами КУпАП не передбачена можливість застосування аналогії закону щодо призначення покарання в частині позбавлення права керування транспортними засобами.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення стягнення без позбавлення права керування транспортними, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

                                                п о с т а н о в и л а :

Клопотання захисника Маленко Ганни Сергіївни в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.02.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік – задовольнити, строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції поновити.

Апеляційну скаргу захисника Маленко Ганни Сергіївни в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.02.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік – залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.02.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік – залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя