Справа № 163/2535/24 	Головуючий у 1 інстанції: Шеремета С. А. 	
Провадження № 22-ц/802/487/25  	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
30 квітня 2025 року                                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 10 лютого 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором
Вимоги обґрунтовано тим, що 11 лютого 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1347-2978. Відповідно до цього Договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту – 12 000, 00 грн, строк кредитування – 300 днів, базовий період – 30 днів, стандартна % ставка – 2,50 % в день. Крім цього, 16.02.2024 до вищевказаного договору між сторонами було укладено додаткову угоду про надання додаткових коштів у кредит в сумі 2500 гривень. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», надавши відповідачу кредитні кошти, свої зобов`язання за договором з урахуванням додаткової угоди виконало в повному обсязі. У свою чергу, ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 08 серпня 2024 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 77 412,50 гривень, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 14500,00 гривень та заборгованості по процентах в сумі 62 912,50 гривень, чим порушуються права та інтереси ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Разом з цим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у сумі 6212,50 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 71 200,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: - прострочену заборгованість за кредитом – 14500,00 гривень; - прострочену заборгованість за нарахованими процентами – 56 700,00 гривень, що разом становить 71 200,00 гривень.
Просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором № 1347-2978 від 11.02.2024 р. та додатковою угодою до нього від 16.02.2024, в розмірі 71200,00 гривня, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом –14500,00 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 56700,00 гривня.
       Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 10 лютого 2025 року позов задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1347-2978 від 11.02.2024 з додатковою угодою від 16.02.2024 в загальній сумі 71 200 (сімдесят одна тисяча двісті) гривень, яку становлять:
- 14 500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) гривень заборгованості за тілом кредиту;
- 56 700 (п`ятдесят шість тисяч сімсот) гривень заборгованості за відсотками.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) 40 копійок судового збору.
       Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, таким, що не відповідає обставинам справи та прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, без врахування висновків Верховного Суду, просить рішення скасувати частково в частині заборгованості за відсотками та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове стягнення заборгованості за процентами. 
       У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Мельник В. С. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення залишити без змін.
Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 5 ст. 268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.
Судом та матеріалами справи встановлено, що 11 лютого 2024 року о 17:25 годині між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» як кредитодавцем та ОСОБА_1 як позичальником укладений Договір про відкриття кредитної лінії № 1347-2978 (далі – Договір).
16 лютого 2024 року сторони уклали додаткову угоду до Договору про відкриття кредитної лінії № 1347-2978.
Цей Договір із додатковою угодою укладений у вигляді електронного договору в розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (п.3.1. Договору).
У Договорі з урахуванням додаткової угоди сторони погодили такі його істотні умови: розмір кредиту – 14500,00 грн (п.4.1. Договору, п.2.1, п.3 додаткової угоди); базовий період кредитування – 30 календарних дні (п.4.8. Договору); стандартна процентна ставка – 2,50% за кожен день користування, пільгова процентна ставка – 2.5% за кожен день користування протягом (п.4.10 Договору); строк кредитування, тобто строк, на який видається кредит - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту – 06 грудня 2024 року (п.4.12 Договору); орієнтовна загальна вартість кредиту – 122 937,50 грн (п.4.14 Договору, п.3 додаткової угоди).
Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом визначений у розділі 5 Договору.
Пунктом 11.13 Договору передбачено, що невід`ємною його частиною є додатки: Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України.
Укладений між сторонами Договір з додатковою угодою підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
На виконання умов договору та додаткової угоди 11 лютого 2024 року відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 12 000 гривень, 16 лютого 2024 року - 2500 гривень шляхом перерахунку на його банківський рахунок за допомогою системи LigPay АТ «Приватбанк», що підтверджується довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та довідкою з АТ КБ «ПриватБанк».
Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти в обумовленій сумі.
Відповідач, зі своє сторони, умови Договору належним чином не виконував, кредит та проценти за його користування не погашав.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 1347-2978 від 11 лютого 2024 року та додатковою угодою від 16.02.2024 станом на 08 серпня 2024 року становить 77 412,50 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту – 14500,00 гривень, заборгованість за відсотками – 62912,50 гривень.
Наданий позивачем розрахунок суми заборгованості щодо її складових відповідає умовам кредитування згідно укладеного між сторонами Договору та додаткової угоди, 
Відповідач ОСОБА_1 зі своєї сторони не заперечив і не спростував наданого позивачем розрахунку заборгованості, відзиву на позовну заяву не надсилав, заперечень щодо неспівмірно високої суми процентів не подавав, а тому суд першої інстанції правильно вважав належним та допустимим доказом розрахунок, наданий позивачем.
Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У пунктах 5 та 6 статті 3 цього Закону наведені такі визначення:
- електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі;
- електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
У пунктах 7 та 12 статті 11 Закон України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
За змістом ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
На підставі досліджених у справі доказів встановлено, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору.
Кредитний договір між сторонами укладений у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» та у ньому визначені усі необхідні умови, які вимагаються до даного виду договорів, зокрема, щодо суми кредиту, терміну кредитування, сплати процентів за його користування, комісії тощо.
Передача кредитних коштів позивачем відповідачу відбулася, тому останній за умовами Договору зобов`язаний їх повернути, а також здійснити інші визначені умовами Договору обов`язкові платежі.
Відповідач не спростував факт його ознайомлення з умовами кредитування, наведеними у Договорі та додатковій угоді та доданих до нього додатках (Правилах відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорті споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором).
Підписавши у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікаторам Договір та його додатки, а також додаткову угоду, відповідач як позичальник відповідно до ст.ст.3, 627 ЦК України добровільно погодив такі умов кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.
При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Посилання в апеляційній скарзі на необхідність стягнення із відповідача заборгованості за відсотками лише у розмірі 14500грн– відхиляються апеляційним судом, оскільки не ґрунтуються на нормах законодавства та суперечать умовам кредитного договору.
Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що позивачем заявлено вимоги щодо сплати ним, як споживачем непропорційно великої суми компенсації (процентів) – відхиляються апеляційним судом, оскільки при укладенні кредитного договору сторонами узгоджено саме такі розміри процентної ставки, які відповідач зобов`язувався сплачувати та сплачував їх перші базові періоди.
Кредитний договір відноситься до оспорюваних договорів.
Відповідач укладений кредитний договір не оспорював ні в цілому, ні в будь-якій окремій його частині, а тому в силу вимог ст. 204 ЦК України цей правочин є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним.
Виходячи з наведеного, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову у заявленому позивачем розмірі.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування рішення суду, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких інших доводів та доказів на їх підтвердження, що є правовою підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції апелянтом надано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 10 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 

Головуючий – суддя 

Судді