ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 квітня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/24209/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 ( суддя Рищенко А.Ю.) в адміністративній справі №160/24209/24 за позовом   ОСОБА_1   до  Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради   про  визнання протиправним та скасувати висновок від 24.07.2024 про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, згідно з яким ОСОБА_2   не потребує надання соціальних послуг та протоколу №15 від 24.07.2024 засідання міської комісії з комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, при Лівобережному УПСЗН ДМР в частині затвердження висновку від 24.07.2024 про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, згідно з яким ОСОБА_2  не потребує надання соціальних послуг, а також рішення Лівобережного УПСЗН ДМР №4457 від 31.07.2024 про відмову ОСОБА_1 в наданні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Просив зобов`язати Лівобережне УПСЗН ДМР призначити ОСОБА_1   компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2025адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. В апеляційній скарзі зазначає, що згідно положеннями Порядку №859 вказує на відсутність підстав для призначення вищевказаної виплати, у зв`язку з тим, що сума балів індивідуальних потреб ОСОБА_2 становить більше 54 балів, що є вищим за рівень встановлений законодавством.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Апеляційним переглядом справи встановлено, ОСОБА_1 здійснює догляд за матір`ю – ОСОБА_2 та з березня 2020 року ОСОБА_2 мешкає разом з позивачем.
У червні 2024 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до Закону України «Про соціальні послуги» та Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого Постановою КМУ від 23.09.2020 №859.
17.07.2024 відповідачем був складений Акт №445 проведення обстеження сім?ї, в якому зроблено висновок - рекомендацію про призначення (не призначення) компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, відповідно до якого - рекомендовано не призначати компенсацію позивачу.
24.07.2024 членами Комісії здійснено комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб матері заявника, який потребує надання соціальних послуг та визначено загальну кількість балів за шкалами оцінки можливості виконання елементарних та складних дій, яка становить 57,5 балів.
31.07.2024 відповідачем було прийнято Рішення №4457 про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, що у заявника ОСОБА_1 немає права на компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Сума балів індивідуальних потреб від 54 і вище.
Позивач, не погоджуючись із рішеннями відповідача щодо відмови у призначенні компенсації, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині рішення Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради №4457 від 31.07.2024 про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, яке на думку суду першої інстанції є неправомірним та підлягає скасуванню, оскільки матері позивача за школою оцінки можливості виконання елементарних дій встановлено 57,5 балів, тобто в межах 54-62 балів, це свідчить про її належність до IV групи рухової активності та, відповідно, згідно з пунктом 1 Додатку до Порядку № 859 вона потребує надання соціальних послуг. У зв`язку з чим також задоволено вимогу щодо зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Інші вимоги не підлягають задоволенню, оскільки безпосередньо не порушують прав позивача.
Переглянувши судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення  фактичних обставин справи та правильність застосування  норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.  
Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах визначає       Закон України «Про соціальні послуги» від 17.01.2019 № 2671-VIII (Закон № 2671-VIII).
Згідно з п. 17 ст. 1 Закону № 2671-VIII соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.
Частиною 6 ст. 13 Закону № 2671-VIII передбачено, що фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: 1) особами з інвалідністю I групи; 2) дітьми з інвалідністю; 3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; 4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; 5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.
При цьому, ч. 7 ст. 13 Закону № 2671-VIII визначено, що фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.
Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації за догляд затверджує Кабінет Міністрів України.
23.09.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 859 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі», яка набрала чинності 25.09.2020.
Вказаною постановою затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.
Згідно з п. 1 Порядку № 859 цей Порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги відповідно до переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1161.
Відповідно до п. 3 Порядку № 859 компенсація призначається і виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад (далі - уповноважені органи) за місцем проживання / перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.
Пунктом 6 Порядку № 859 визначено, що для отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги, подаються до структурного підрозділу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені в пункті 7 цього Порядку.
Згідно з п. 7 Порядку № 859 уповноважений орган перевіряє подані/надіслані фізичною особою, яка надає соціальні послуги, документи/відомості, зазначає кількість прийнятих документів, порядковий номер заяви, дату її реєстрації, кількість неподаних документів, які необхідно подати, і дату, до якої такі документи повинно бути подано.
Повідомлення про прийняття заяви із пакетом документів видається особисто фізичній особі, яка надає соціальні послуги, під час подання заяви або надсилається їй протягом одного робочого дня із дати подання заяви на поштову або електронну адресу заявника.
Якщо до заяви не додано всіх необхідних документів, структурний підрозділ протягом трьох днів з дати отримання заяви надсилає на поштову або електронну адресу заявника повідомлення про те, які документи потрібно подати. Якщо їх буде подано не пізніше ніж через один місяць з дня отримання повідомлення, днем подання заяви вважатиметься день її прийняття структурним підрозділом або відправлення поштою.
Комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, здійснюється фахівцями уповноваженого органу разом із представниками закладу охорони здоров`я, надавачів соціальних послуг із залученням особи, яка потребує надання соціальних послуг, та/або її законного представника.
Показники, за якими здійснюється комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг (додаток до Порядку) визначаються на підставі вивчення питання щодо можливості виконання особою, яка потребує надання соціальних послуг, різних видів життєдіяльності здійснюється за допомогою анкетування, яке проводиться з використанням шкали оцінки можливості виконання елементарних дій (таблиця 1) та шкали оцінки можливості виконання складних дій (таблиця 2) з метою визначення: залежності від будь-якої сторонньої допомоги (фізичної, психологічної, нагляду); можливості самостійно задовольняти свої основні життєві потреби; ступеня залежності та передбачуваної тривалості індивідуальної потреби у сторонній допомозі, причини, що її викликають.
За результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, уповноваженим органом готується висновок за формою згідно з додатком.
Особа потребує надання соціальних послуг, якщо за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, їй установлено IV чи V групу рухової активності.
Додатком до Порядку № 859 визначено показники, за якими здійснюється комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, а саме: ступінь індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг (таблиця 1), визначається на підставі оцінки можливості виконання елементарних та складних дій: IV група рухової активності: 5 ступінь включає 54 - 62 балів за шкалами оцінки виконання елементарних та складних дій; 6 ступінь включає 43 - 53 балів; 7 ступінь включає 32 - 42 балів; V група рухової активності: 8 ступінь включає 25 - 31 балів за шкалами оцінки виконання елементарних та складних дій; 9 ступінь включає 12 - 24 балів; 10 ступінь включає 0 - 11 балів.
Згідно із формою Висновку про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, затвердженою в додатку до Порядку № 859, якщо за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб сума балів становить більше ніж 54 бали, особа не потребує надання соціальних послуг з догляду, якщо сума балів становить від 54 до 0 балів потребує.
У разі звернення особи із заявою про призначення компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, уповноважений орган зобов`язаний діяти згідно вказаного Порядку № 859, зокрема, розглянути подану заяву та додані до неї документи і прийняти рішення за результатами розгляду такої заяви про призначення компенсації або про відмову в її наданні. Для призначення виплати компенсації заявник подає відповідну заяву про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та вичерпний перелік документів, передбачених пунктом 7 Порядку №859.
При цьому, уповноважений орган має обов`язок прийняти та розглянути подані фізичною особою документи з визначенням ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг.
Судом першої інстанції  встановлено, що з метою визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, уповноваженими особами складено показники, за якими здійснюється комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг.
В результаті проведеної оцінки можливостей виконання елементарних та складних дій ОСОБА_2 , сума балів за шкалами оцінки виконання елементарних та складних дій склала 57,5 балів.
За результатами комплексного визначення індивідуальних потреб ОСОБА_2 ,  уповноваженими особами складено висновок про те, що вона не потребує надання постійних індивідуальних соціальних послуг з догляду, тому не має права на призначення і виплату компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.
З огляду на те, що за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб громадянки ОСОБА_2 ,  сума балів за шкалами оцінки виконання елементарних та складних дій склала 57,5 балів, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуваний висновок відповідача про результати комплексного визначення індивідуальних потреб, за яким ОСОБА_2 не потребує надання індивідуальних соціальних послуг з догляду суд є неправомірним.
Окрім цього колегія суддів також вважає правомірним  рішення відповідача про відмову в призначенні компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, оскільки, знову ж таки, за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб сума балів становить більше,  ніж 54.
Колегія суддів зауважує, що в межах спірних правовідносин суд позбавлений можливості підміняти уповноважений орган, що призначає компенсацію, в частині оцінки потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг. 
Крім того, позивачі не позбавлені права повторно звернутись до відповідача для проведення комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Зазначене обумовлює скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до пунктів 1,4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Отже, суд першої інстанції внаслідок порушення норм матеріального права, неправильно вирішив справу по суті спору, внаслідок чого рішення суду підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. 139, 311, 315, 317,   321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 в адміністративній справі №160/24209/24 скасувати та прийняти нове рішення. 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1   до  Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 29 квітня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до частини 6  статті 120 КАС України  встановлено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Суд звертає увагу, що розгляд справи відбувся 29.04.2025, проте, у зв`язку з перебуванням судді Божко Л.А. та Дурасової Ю.В. в період з 05.05.2025 по 19.05.2025 у відпустці, повний текст судового рішення складено у перший робочий день – 20.05.2025 та невідкладно направлено до ЄДРСР.          
Повне судове рішення складено 20 травня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова