ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року 
м. Київ

справа № 460/11311/24
адміністративне провадження № К/990/15150/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Тацій Л.В.,  Рибачука А.І., 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу №460/11311/24
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області 
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2025 (колегія у складі: головуючого судді Глушка І.В., суддів Довгої О.І., Запотічного І.І.),-
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 позовну заяву і додані до неї документи повернуто позивачу.
3. Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу.
4. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2025 визнано поважними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в   клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження представника ОСОБА_1 - адвоката Маламеда Вадима Борисовича; поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 про повернення позовної заяви у справі № 460/11311/24; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Маламеда Вадима Борисовича на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 про повернення позовної заяви у справі № 460/11311/24.
5. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2025 апеляційне провадження у справі №460/11311/24, відкрите за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 про повернення позовної заяви, закрито.
6. Закриваючи апеляційне провадження, апеляційний суд зазначив, що представником на підтвердження своїх повноважень, зокрема щодо оскарження ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 про повернення позовної заяви у справі № 460/11311/24, подано копію ордера серії  АА №1488487, який містить посилання на договір без зазначення повних його реквізитів, а саме не зазначено його номера. Також матеріали справи містять довіреність від 26.10.2021, однак на дату подання апеляційної скарги (07.01.2025) термін дії довіреності минув (чинна до 26.10.2024). Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що згадані ордер та довіреність не можуть вважатися юридично значимими документами для цілей підтвердження повноважень адвоката на представництво інтересів позивача у суді. З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про застосування до апеляційної скарги правових наслідків, передбачених статтею 305 КАС України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7. 11.04.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржник просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2025 у справі №460/11311/24 і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
8. В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначає, що на момент подання позову до суду першої інстанції (24.09.2024) довіреність була чинна. Більш того довіреність це не єдина, а альтернативна підстава для підтвердження повноважень адвоката, який надає також і ордер. Щодо висновків суду про те, що надано копію ордера серії АА №1488487, який містить посилання на договір без зазначення повних його реквізитів, а саме не зазначено його номера, скаржник зазначає, що договір позивача з адвокатом про надання правової допомоги не містить номера. Також скаржник звертає увагу на те, що надмірна вимогливість до підтвердження повноважень представника у справах стосовно захисту соціальних прав є обмеженням доступу особи до суду.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
9.        Вказана касаційна скарга зареєстрована в Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду 11.04.2025.
10. Протоколом  автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді Тацій Л.В., Стрелець Т.Г.
11. Ухвалою Верховного Суду від 14.04.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2025 у справі №460/11311/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом подання документа про сплату судового збору в сумі 3 028, 00 грн. або доказів щодо звільнення від сплати судового збору.
12. 25.04.2025 на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 14.04.2025 скаржником надіслано до суду квитанцію про сплату судового збору.
13. Ухвалою Верховного Суду від 28.04.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2025 у справі №460/11311/24.
14. На підставі службової записки судді-доповідача Стеценка С.Г. від 22.05.2025 щодо настання обставин, які унеможливлюють розгляд судових справ, у зв`язку з обранням судді Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді            Стрелець Т.Г. до Великої Палати Верховного Суду (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 21.05.2025 №12), на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 22.05.2025                    № 451/0/78-25, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2025, визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі головуючого судді Стеценка С.Г., суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.
15. Ухвалою Верховного Суду від 26.05.2025 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
16. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
17. Статтею 305 КАС України встановлені підстави закриття апеляційного провадження.
18. Так, відповідно до частини першої вказаної статті, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо:
1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги;
2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;
3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
19. Згідно з частиною другою цієї статті про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.
20. Перевіряючи правильність висновків суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для закриття апеляційного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 305 КАС України, Верховний Суд зазначає наступне.
21. Частиною першою статті 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.
22. Частиною першою статті 57 КАС України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
23. Згідно із частиною четвертою статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
24. Згідно із частиною першою статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI), який набув чинності 05.08.2012, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
25. Ордером є письмовий документ, що у випадках, установлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням і повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону № 5076-VI).
26. Пунктом 11 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 передбачено, що ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.
27. Приписами пункту 12 Положення визначено, що ордер містить наступні реквізити: 12.1. Серію, порядковий номер ордера; 12.2. Прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правнича допомога; 12.3. Посилання на договір про надання правничої допомоги / доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правничої допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; 12.4. Назву органу, у якому надається правнича допомога адвокатом, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 12.5. Прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; 12.6. Ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро / адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); 12.7. Адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро / адвокатського об`єднання, яке видає ордер;                           12.8. Обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої допомоги;            12.9. Дату видачі ордера; 12.10. Підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі "Адвокат"); 12.11. Підпис адвоката, який надає правову допомогу, якщо ордер виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі "Адвокат"); 12.12. Підпис керівника адвокатського бюро / адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро / адвокатського об`єднання (за наявності) у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро / адвокатським об`єднанням;                        12.13. Двовимірний штрих-код (QR-код) з посиланням на профайл адвоката                   в ЄРАУ.
28. У справі, що розглядається, на підтвердження повноважень на підписання апеляційної скарги представник позивача адвокат Маламед В. надав ордер на надання ОСОБА_1 правничої допомоги, у якому значиться, що така надається на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги від 26.10.2021. Також у ордері зазначено, що договором про надання правничої допомоги повноваження адвоката не обмежуються.
29. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що поданий ордер не може вважатися юридично значимим документом для цілей підтвердження повноважень адвоката на представництво інтересів позивача у суді, оскільки такий містить посилання на договір про надання правової допомоги без зазначення повних його реквізитів, а саме не зазначено його номера.
30. Однак, колегія суддів Верховного Суду вважає такі висновки суду апеляційної інстанції помилковими, оскільки підпунктом 12.3 пункту 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41, визначено, що ордер містить наступні реквізити: посилання на договір про надання правничої допомоги / доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правничої допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа. 
31. Разом з тим, представник позивача стверджує, що договір позивача з адвокатом про надання правової допомоги не містить номера.
32. Колегія судді звертає увагу, що норма підпункту 12.3 пункту 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, яка зобов`язує в ордері вказати  посилання на номер договору про надання правничої допомоги, містить виключення - відсутність такого номера.
33. Разом з тим, чинним законодавством не передбачено обов`язку представника позивача надавати договір про правничу допомогу, його копії або витяг разом із ордером.
34. Так, вирішуючи питання достатності документів, які підтверджують повноваження адвоката на представництво інтересів, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі № П/9901/736/18 сформувала висновок про те, що ордер, який видано відповідно до Закону № 5076-VI, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером чинна                       редакція КАС України не вимагає. 
35. За таких обставин, висновки суду апеляційної інстанції щодо непідтвердження повноважень представника позивача на підписання апеляційної скарги не ґрунтуються на правильному застосуванні норм права.
36. Також суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що матеріали справи містять довіреність від 26.10.2021, однак на дату подання апеляційної скарги (07.01.2025) термін дії довіреності минув (чинна до 26.10.2024).
37. Водночас нечинність довіреності, за умови надання чинного ордеру, не спростовує наявності у представника позивача відповідних повноважень на підписання апеляційної скарги.
38. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.02.2025 у справі № 280/492/24.
39. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковими висновки суду апеляційної інстанції про наявність підстав, визначених пунктом 2 частини першої статті 305 КАС України, для закриття апеляційного провадження.
40. Разом з тим, щодо акцентування скаржника в касаційній скарзі уваги суду на тому, що суд апеляційної інстанції ухвалами вже відкрив та призначив справу до розгляду, колегія суддів зазначає, що положення статті 305 КАС України не містить застережень про можливість її застосування виключно до призначення справи до розгляду у судовому засіданні.
41. Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 18.07.2019 у справі № 420/1298/19, від 12.12.2019 у справі №420/2051/19, від 12.07.2021 у справі №640/14429/20.
42. А тому в цій частині доводи скаржника Судом не беруться до уваги.
43. Крім вказаного, Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що за приписами пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
44. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
45. У рішенні у справі «Беллет проти Франції» від 04.12.1995 Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.
46. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях також неодноразово наголошував, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі «Волчлі проти Франції» від 26.07.2007). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998).
47. При цьому Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний же формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
48. Отже, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі П/9901/736/18 (провадження №11-989заі18) згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
49. Зважаючи на те, що при постановленні оскарженого судового рішення судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2025  - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
50. Відповідно до частин першої, четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2025 скасувати, а справу направити на продовження розгляду до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.  

Судді	С.Г. Стеценко Л.В. Тацій   А.І. Рибачук