КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
апеляційне провадження №22-ц/824/5115/2025
справа №371/845/24

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року                                                                                    м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача       Поліщук Н.В.
суддів                         Желепи О.В., Соколової В.В., 
 
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою адвокатом Каплею Аліною Степанівною, на додаткове рішення Миронівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Кириленко М.О.,
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -
 
встановив:
 
1. Короткий виклад обставин справи.
У червні 2024 року ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, у якому просило суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №78947868 в розмірі 20 000,00 гривень, з яких: 5 000,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 15 000,00 гривень - заборгованість за відсотками.
Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 09 жовтня 2024 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11 жовтня 2024 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за Договором позики №78947868 від 23 травня 2023 року у сумі 8 750,00 грн, що складається з: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 750,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати в сумі 1 324,75 грн.
14 жовтня 2024 року адвокатом Каплею А.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано заяву про відшкодування судових витрат з доказами їх понесення.
В обґрунтування поданої заяви вказує, що рішенням Миронівського районного суду Київської області від 09 жовтня 2024 року позов задоволено частково.
У зв`язку із наданням професійної правничої допомоги під час розгляду справи відповідач поніс витрати у розмірі 5 000,00 гривень.
Мотивуючи наведеним, просить стягнути з позивача на користь відповідача на відшкодування судових витрат, які останній поніс у зв`язку із розглядом справи, 5 000,00 гривень.
2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Додатковим рішенням Миронівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
Відмовивши у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції вказав, що наданими доказами не підтверджується понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з ухваленим додатковим рішенням, адвокатом Капля А.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.
Зазначає, що в судовому засіданні, у якому ухвалено рішення по суті спору, представник відповідача не був присутній. Протягом 5-ти днів з моменту ухвалення рішення про часткове задоволення позовних вимог відповідач подав заяву про відшкодування судових витрат з доказами їх понесення, тобто дотримався відповідного процесуального строку.
Зазначає, що відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення.
Скаржник уважає хибними висновки районного суду про те, що документами, які підтверджують оплату, можуть бути платіжне доручення, розрахунковий чек, касовий чек, розрахункова квитанція, виписка з карткового рахунку, квитанція до прибуткового касового ордеру, оскільки із урахуванням положень ЦПК до понесених витрат на професійну правничу допомогу відносять як витрати, сплачені стороною, так і ті, що будуть оплачені у майбутньому.
Звертає увагу, що чинне законодавство не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, однак зобов`язує надати докази щодо надання правової допомоги.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 27 липня 2022 року №686/28627/18, від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18, від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 26 червня 2019 року у справі №813/481/18, від 22 березня 2023 року №758/6113/19, від 18 лютого 2022 року у справі №925/1545/20, від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19, від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21.
Мотивуючи наведеним, просить додаткове рішення Миронівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким заяву про стягнення судових витрат задовольнити.
4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.
17 грудня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" на апеляційну скаргу.
В обґрунтування відзиву вказує, що стороною відповідача не надано суду документального підтвердження здійснення оплати за надану правову допомогу, отже оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим.
Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржуване судове рішення залишити без змін.
5. Позиція учасників справи.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.
6. Позиція суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
7. Фактичні обставини справи, установлені судом.
З матеріалів справи установлено, що у червні 2024 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 11 червня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 33).
17 червня 2024 року адвокатом Каплею А.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано заяву про ознайомлення із матеріалами справи. До заяви додано ордер про надання правової допомоги та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 40-42).
Крім цього, матеріали справи містять заяви адвоката Каплі А.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 34), про відкладення розгляду справи (а.с. 60) та письмові пояснення у справі (а.с. 74-79).
Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 09 жовтня 2024 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11 жовтня 2024 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за Договором позики №78947868 від 23 травня 2023 року у сумі 8 750,00 грн, що складається з: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 750,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати в сумі 1 324,75 грн.
14 жовтня 2024 року на адресу Миронівського районного суду Київської області надійшла заява адвоката Каплі А.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про стягнення судових витрат, до якої долучено: копію ордеру, копію договору про надання правової допомоги, копію додаткової угоди №1 від 17 червня 2024 року, копію рахунку фактичних витрат від 14 жовтня 2024 року, копію акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 14 жовтня 2024 року, оригінал квитанції від 14 жовтня 2024 року (а.с.116-117).
Установлено, що 01 лютого 2024 року між адвокатом Капля А.С. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю сторін.
Згідно пункту 4.1 договору розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої пунктами 2.1.1-2.1.4, 2.1.7-2.1.9. цього договору, встановлюються в розмірі, що визначається за домовленістю сторін на підставі додаткової угоди.
Відповідно до пункту 4.2 договору про надання правничої (правової) допомоги суми гонорару зазначаються адвокатом в актах про надання правової допомоги, які формуються ним в міру необхідності та вручаються безпосередньо клієнту або направляються засобами поштового чи комунікаційного зв`язку за його місцезнаходженням (а.с. 119-121).
17 червня 2024 року адвокатом Каплею А.С. та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 01 лютого 2024 року, відповідно до якої узгодили, що гонорар складається із сум вартості послуг. Вартість юридичних (правових) послуг адвоката визначена у таблиці (пункт 1.1.1. додаткової угоди) (а.с. 122).
Згідно даних рахунку фактичних витрат, адвокатом надано такі послуги:
-          надання юридичної консультації / 1 година / 1 000,00 гривень;
-          ознайомлення із матеріалами справи / 1 година / 1 000,00 гривень;
-          підготовка та подача письмових пояснень у справі до Миронівського районного суду Київської області / 3 години / 3 000,00 гривень.
Загальна сума - 5 000,00 гривень (а.с. 123).
14 жовтня 2024 року ОСОБА_1 та адвокатом Каплею А.С. підписано акт приймання-передачі наданих послуг №1 за договором про надання правової допомоги від 01 лютого 2024 року та додаткової угоди №1 від 17 червня 2024 року, відповідно до якого виконавець надав, а замовник прийняв ряд юридичних послуг (а.с. 124).
Відповідно до даних квитанції №1 від 14 жовтня 2024 року, підписаної адвокатом Каплею А.С., убачається, що ОСОБА_1 сплачено гонорар відповідно до рахунку від 14 жовтня 2024 року у розмірі 5 000,00 гривень (а.с. 125).
8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137, частина 8 статті 141 ЦПК України).
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі № 158/203/20.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Аналіз наведених процесуальних норм вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом.
За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви «про це» до закінчення судових дебатів.
Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.
Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до статті 246 ЦПК України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.
Установлено, що протягом розгляду справи у суді першої інстанції стороною відповідача не зроблено заяву про стягнення судових витрат протягом усього розгляду справи.
Такої заяви не містять ані процесуальні заяви подані стороною відповідача, ані письмові пояснення у справі, подані до суду 07 жовтня 2024 року.
Заява про стягнення судових витрат із доказами їх понесення подана після ухвалення судового рішення - 14 жовтня 2024 року, при цьому заява не містить обґрунтувань причин неподання доказів на стадії розгляду справи в суді першої інстанції.
Установивши, що до ухвалення судового рішення по суті спору стороною відповідача не зроблено заяву про стягнення судових витрат суд першої інстанції, зробив помилковий висновок про відмову у задоволенні поданої заяви по суті у зв`язку із недоведеністю судових витрат, оскільки така підлягає залишенню без задоволення з вище викладених мотивів.
Такі висновки відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 червня 2022 року у справі №161/5317/18.
З огляду на наведене, додаткове рішення Миронівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Каплею Аліною Степанівною, задовольнити частково.
 
Додаткове рішення Миронівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року змінити, викласти мотивувальну частину судового рішення в редакції цієї постанови.
 
В іншій частині додаткове рішення Миронівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

 
Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         О.В. Желепа

В.В. Соколова