ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 р.	Справа № 440/8717/24	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Ральченка І.М. ,
за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Н.Ю. Алєксєєва) від 23.12.2024 року (повний текст складено 24.12.24 року) по справі № 440/8717/24
за позовом Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ"
до Головного управління ДПС у Полтавській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПрАТ "АвтоКрАЗ", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 20.09.2023 № 84520406, від 20.03.2024 № 36100406, № 36130406.
В обґрунтування позовних вимог зазначив вказало про помилковість висновків Головного управління ДПС у Полтавській області щодо несвоєчасної сплати сум податку на додану вартість за період з 01.06.2020 по 26.08.2022 за податковим повідомленням-рішенням від 20.09.2023 № 84520406, за період грудень 2022, січень, квітень, червень 2023 за податковим повідомленням-рішенням від 20.03.2024 № 36100406 та за період березень, квітень, червень 2023 за податковим повідомленням-рішенням від 20.03.2024 № 36130406. Так, на формування відповідачем сум податку на додану вартість (як несвоєчасно сплачених АТ “АвтоКрАЗ”) у вказаних періодах, мали вплив суми нарахованої ГУ ДПС у Полтавській області пені за податковим повідомленням-рішенням від 19.12.2018 № 0016145112, яке було скасоване за рішенням суду, що набрало законної сили 06.03.2024.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 року по справі № 440/8717/24 позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 20.09.2024 № 84520406, від 20.03.2024 № 36100406, № 36130406.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 30280,00 грн. (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень).
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2025 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 по справі № 440/8717/24 за позовом Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2025 р. задоволено заяву Міністерства оборони України про вступ у справу як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Міністерство оборони України (ідентифікаційний код 00034022). Адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 року по справі №440/8717/24 призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.
Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
В судовому засіданні представник позивача та представник третьої особи проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та третьої особи в судовому засіданні, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДПС у Полтавській області 23.08.2023, за результатами камеральної перевірки АТ “АвтоКрАЗ” складений акт про результати перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість АТ “АвтоКрАЗ” № 8488/16-3104-06-03/05808735, яким встановлено про несвоєчасну сплату позивачем самостійно задекларованих сум податку на додану вартість за період з 01.06.2020 по 26.08.2022 /а.с. 39-43/. 
З урахуванням висновків акту від 23.08.2023 № 8488/16-3104-06-03/05808735 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 20.09.2023 № 84520406 про застосування до АТ “АвтоКрАЗ” штрафу у розмірі 50% в сумі 5865606,89 грн /а.с.16,17/.
ГУ ДПС у Полтавській області проведена камеральна перевірка, за результатами якої складений акт про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість АТ “АвтоКрАЗ” № 118/16-31-04-06-03/05808735 від 05.01.2024. За висновками акту відповідачем встановлено про несвоєчасну сплату позивачем самостійно задекларованих сум податку на додану вартість за період грудень 2022, січень, квітень, червень 2023 березень, квітень, червень 2023. 
З урахуванням висновків акту № 118/16-31-04-06-03/05808735 від 05.01.2024 ГУ ДПС у Полтавській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 20.03.2024 № 36100406 про застосування до АТ “АвтоКрАЗ” штрафу у розмірі 10% в сумі 1824463,14 грн, від 20.03.2024 № 36130406 про застосування до АТ “АвтоКрАЗ” штрафу у розмірі 5% в сумі 354303,38 грн.
АТ “АвтоКрАЗ” не погодилось із податковими повідомленнями-рішеннями від 20.09.2023 № 84520406, від 20.03.2024 № 36100406, № 36130406 та звернулось до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку про їх обґрунтованість.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні".
Законом № 2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», який набрав чинності 27.05.2022 року, поновлено відповідальність платників податків у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок згідно з Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності.
Згідно з положеннями пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
За змістом пункту 124.1 статті 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно з пунктом 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.
Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Контролюючий орган, відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України, надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;  завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки; завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього Кодексу; наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом.
У податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій, про що вказано в підпункті 58.1.1 пункту 58.1 статті 58 ПК України.
Відповідно до пп. 58.1.2. п. 58.1 ст. 58 ПК України, у разі якщо податкове повідомлення-рішення прийнято за результатами документальної перевірки та є процесуальною підставою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення, воно додатково до інформації, наведеної у пункті 58.1.1 цієї статті, повинно містити: 
1) обґрунтовану підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість у вигляді фактичної підстави, а саме викладення стислого змісту щодо виявлених перевіркою порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства з наведенням інформації щодо:
обставин вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 та пункту 86.7 статті 86 розділу I цього Кодексу письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини); 
періоду (календарний день або місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення; розрахунку суми податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість;
у разі якщо перевіркою виявлено факти заниження (ненарахування та/або неутримання) платником податків, у тому числі податковим агентом, податкових зобов`язань - додатково зазначається граничний строк сплати таких податкових зобов`язань, у тому числі за відповідні податкові (звітні) періоди, по яких виявлено таке заниження (ненарахування та/або неутримання);
надання або ненадання платником податків заперечень, письмових пояснень та додаткових документів, зокрема щодо обставин виявлених порушень, наданої платником податків інформації, яка спростовує наявність його вини, наявності пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу;
нормативної підстави - посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої було зроблено розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків;
2) посилання на акт документальної перевірки;
3) детальний розрахунок штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів), у тому числі штрафних санкцій або пені, за порушення іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, а також посилання на норми цього Кодексу та/або іншого законодавства, відповідно до якого було зроблено такий розрахунок;
4) інформацію щодо наявності обставин, які відповідно до цього Кодексу пом`якшують, обтяжують або звільняють від фінансової відповідальності.
Підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення та стягнення штрафу, відповідно до пункту 112.5 статті 112 ПК України, є податкове повідомлення-рішення, що відповідає вимогам, визначеним пунктом 58.1 статті 58 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 112.7 статті 112 ПК України, у разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.
Порядок доведення обставин, за яких особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинене податкове правопорушення, в межах судового провадження визначається процесуальним законодавством.
Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.
Судовим розглядом встановлено, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті ГУ ДПС у Полтавській області за результатами камеральних перевірок, в ході яких встановлено несвоєчасну сплату АТ “АвтоКрАЗ” самостійно задекларованих сум податку на додану вартість: за період з 01.06.2020 по 26.08.2022 за податковим повідомленням-рішенням від 20.09.2023 № 84520406; за період грудень 2022, січень, квітень, червень 2023 за податковим повідомленням-рішенням від 20.03.2024 № 36100406; за період березень, квітень, червень 2023 за податковим повідомленням-рішенням  від 20.03.2024 № 36130406.
В обґрунтування заявлених вимог, позивач по справі послався на те, що на обставини сплати позивачем сум податку на додану вартість до бюджету в період з 07.02.2020 по 16.08.2023, вплинули обставини обліку в інтегрованій картці платника (далі – ІКП) сум донарахованих за податковим повiдомленням-рiшенням № 0016145112 від 19.12.2018 за актом № 0016145112 вiд 19.12.2018 в сумі 5900555,25 грн, 2522212,42 грн, а всього 8422767,67 грн, про що відображено в ІКП позивача за період 2019-2021 /а.с. 17-27/ та за 2023 /а.с. 31-36/.
Так, сума в розмірі 8422767,67 грн була виключена відповідачем з ІКП по скарзі АТ “АвтоКрАЗ” № 784/6 від 09.01.2019, поданій позивачем про скасування податкового повідомлення-рішення № 0016145112 від 19.12.2018, але 07.02.2020 була поновлена ГУ ДПС у Полтавській області в ІКП АТ “АвтоКрАЗ”, як узгоджена сума штрафних санкцій, згідно рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2019 в адміністративній справі № 440/1464/19 за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2019, оскільки судоми рішенням у цій справі відмовлено в задоволенні позовних вимог АТ “АвтоКрАЗ” про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0016145112 від 19.12.2018 на суму 8422767,67 грн.
Разом з тим, постановою Верховного Суду від 27.06.2023 у справі № 440/1464/19, скасовані постанова Полтавського окружного адміністративного суду та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2019, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції і ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 справа № 440/1464/19 прийнята до провадження.
У зв`язку з цим, 16.08.2023, ГУ ДПС у Полтавській області сума 8422767,67 грн була виключена з ІКП АТ “АвтоКрАЗ”.
Наведені обставини свідчать про те, що із статусом узгодженого податкового боргу сума 8422767,67 грн відображалась в ІКП АТ “АвтоКрАЗ” з 07.02.2020 по 16.08.2023.
Судовим розглядом також встановлено, що відповідач у рішенні про результати розгляду скарги АТ “АвтоКрАЗ”  від 14.06.2024 зазначив, що згідно ІКП сума по податковому повідомленню-рішенню від 19.12.2018 № 0016145112 була сплачена в повному обсязі 25.08.2021 року, при цьому, зарахування коштів відбулось з електронного рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ.
Тобто, із викладеного та даних ІКП АТ “АвтоКрАЗ” за період 2019-2021 /а.с. 17-27/ та за 2023 /а.с. 31-36/ вбачається, що 07.02.2020 року було поновлено заборгованість за податковим повідомленням-рішенням від 19.12.2018 в розмірі 8422767,67 грн (590055,25 грн + 2522212,42 грн), а починаючи з травня 2020 року податковим органом розпочато нарахування пені відповідно до положень ст. 129 ПК України на податкове повідомлення-рішення від 19.12.2018 року, та як свідчать матеріали справи, за 2020 та 2021 роки на вказане податкове повідомлення-рішення від 19.12.2018 року було нараховано пені в загальному розмірі 673625,41 грн /а.с. 82-84/.
Станом на квітень 2023 року пеню було повністю погашено коштами позивача в порядку черговості та за рахунок сплати АТ “АвтоКрАЗ” чергових платежів, що підтверджено відповідачем, зокрема у рішенні про результати розгляду скарги АТ “АвтоКрАЗ” від 14.06.2024 р.
В свою чергу, після виключення з обліку 16.08.2023 року штрафу за податковим повідомленням-рішенням від 19.12.2018 в розмірі 8422767,67 грн, пеня, нарахована на цю суму в загальному розмірі 673625,41 грн з ІКП не виключалась, але сума пені за податковим повідомленням-рішенням від 19.12.2018 мала прямий безпосередній вплив на нарахування штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями від 20.09.2023 № 84520406,  від 20.03.2024 № 36100406, № 36130406, які є предметом цього спору.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, питання черговості погашення боргу висвітлюється в пункті 87.9. статті 87 ПК України, за яким в разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачем разом із зменшенням податкового зобов`язання ПрАТ “АвтоКрАЗ” на суму 8422767,67 грн за податковим повідомленням-рішенням від 19.12.2018 № 0016145112, мало бути ще зменшено і суми інших нарахувань, які були нараховані ГУ ДПС у Полтавській області за відображення суми податкового повідомлення-рішення від 19.12.2018 № 0016145112 як узгодженої, але податковим органом таких дій вчинено не було.
Натомість, ГУ ДПС у Полтавській області здійснювало нарахування пені і застосувало штрафні санкції за несвоєчасну сплату підприємством позивача сум податку на додану вартість, зокрема і шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень від 20.09.2023 № 84520406, від 20.03.2024 № 36100406, № 36130406.
Таким чином, при правильному обрахунку зобов`язань (без погашення незаконної пені і штрафу), а погашення в порядку статті 87 ПК України саме реальних і вірно обрахованих зобов`язань, порушення зафіксовані в актах перевірки № 8488/16-3104-06-03/05808735 від 23.08.2023 та № 118/16-31-04-06-03/05808735 від 05.01.2024 і, відповідно штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями від 20.09.2023 № 84520406, від 20.03.2024 № 36100406, № 36130406 не існувало б, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що твердження податкового органу про несвоєчасну сплату позивачем самостійно задекларованих сум податку на додану вартість за період з 01.06.2020 по 26.08.2022, за період грудень 2022, січень, квітень, червень 2023 березень, квітень, червень 2023 здійснений за неврахування всіх фактичних обставин нарахування і сплати АТ “АвтоКрАЗ” сум податку на додану вартість, що стало підставою для неправильного висновку про порушення позивачем вимог законодавства в частині своєчасної та повної сплати сум податків до бюджету і застосування штрафних санкції до АТ “АвтоКрАЗ”.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 по справі № 440/8717/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.В. Катунов    І.М. Ральченко   	
Повний текст постанови складено  24.03.2025 року