ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

24 квітня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/3984/24
Головуючий у першій інстанції – Шевченко  І. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/734/25

Чернігівський апеляційний суд у складі: 
головуючого-судді: Скрипки А.А.
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.
секретар: Мальцева І.В.
    
сторони:
позивач-відповідач: ОСОБА_1 
відповідач-позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю 
”НіжинТеплоМережі”

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Шевченко І.М. від 21 лютого 2025 року, місце постановлення ухвали - м.Ніжин, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ”НіжинТеплоМережі” про скасування нарахованої заборгованості та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ”НіжинТеплоМережі” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

                        В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ”НіжинТеплоМережі” про скасування нарахованої заборгованості, в якому просила визнати нараховану їй заборгованість у розмірі 8 673 грн. 44 коп. такою, що не відповідає дійсності, і скасувати її.

У липні 2024 року до суду першої інстанції надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ”НіжинТеплоМережі” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю ”НіжинТеплоМережі” просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за теплову енергію за період з 01.11.2021 року по 30.06.2024 року у розмірі 8 706 грн. 62 коп. Також Товариство з обмеженою відповідальністю ”НіжинТеплоМережі” ставило питання про стягнення із ОСОБА_1   на  свою  користь  витрат  по  сплаті  судового  збору  в  розмірі 3 028 грн.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.02.2025 року у прийнятті заяви ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог від 10.02.2025 року - відмовлено. Клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ”НіжинТеплоМережі” про закриття провадження у справі - задоволено. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ”НіжинТеплоМережі” про скасування нарахованої заборгованості; за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ”НіжинТеплоМережі” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги - закрито. Роз`яснено, що заявлені вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Як вбачається із оскаржуваної  ухвали суду першої інстанції від 21.02.2025 року, вирішуючи питання щодо прийняття заяви ОСОБА_1 від 10.02.2025 року про уточнення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що дана заява подана ОСОБА_1 після першого судового засідання у справі, тобто, вказана заява ОСОБА_1 подана із порушенням процесуальних строків, визначених статтею 49 ЦПК України. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 від 10.02.2025 року про уточнення позовних вимог, необхідно повернути ОСОБА_1 .  
Вирішуючи клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю ”НіжинТеплоМережі” про закриття провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню. При цьому суд першої інстанції послався на ті обставини, що оскільки стосовно відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - ТОВ ”НіжинТеплоМережі” порушено справу про банкрутство, то розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є Товариство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, тобто, Господарським судом Чернігівської області у порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ ”НіжинТеплоМережі” про скасування нарахованої заборгованості та за зустрічним позовом ТОВ ”НіжинТеплоМережі” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися за правилами господарського судочинства судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство ТОВ ”НіжинТеплоМережі”, тобто, Господарським судом Чернігівської області, і тому провадження у даній справі необхідно закрити, роз`яснивши, що заявлені вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.02.2025 року, і направити справу для розгляду по суті до Ніжинського міськрайонного суду. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказують, що при розгляді її цивільної справи у Ніжинському міськрайонному суді ні про який справедливий, неупереджений і своєчасний розгляд справи, згідно ч.1 статті 2 ЦПК України, не було i мови. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що Господарський суд, до якого вона звернулась із запитом від 03.09.2024 року, і в якому просила надати письмову відповідь про те, на який стадії розгляду перебуває справа про банкрутство ТОВ ”НіжинТеплоМережі”, та чи доцільно Господарському суду розглядати її позов про зловживання i неправомірність нарахувань, які приводять до необґрунтованої заборгованості, то теперішнього часу не надав відповіді. У апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що у Ніжинському міськрайонному суді суддя Шевченко І.М. підтримує дії ТОВ ”НіжинТеплоМережі”, місцевої та центральної влади, що підпадає під дію ст. 364 KK України - зловживання службовим становищем для отримання неправомірної вигоди ТОВ ”НіжинТеплоМережі”. За доводами апелянта, секретар с/з Ніжинського міськрайонного суду ОСОБА_2 вводить в оману своїми формулюваннями, які не носять конкретики, та не надала своєчасно зустрічного позову ТОВ ”НіжинТеплоМережі” до ОСОБА_1 , що дає можливість спотворювати факти на користь ТОВ ”НіжинТеплоМережі”, про що свідчить скарга апелянта в Ніжинський міськрайонний суд від 14.02.2025 року, із наданням супровідних документів секретаря с/з ОСОБА_3 від 29.01.2025 року та від 10.02.2025 року. Доводи апеляційної скарги вказують, що дії секретаря с/з Ніжинського міськрайонного суду Аліни Ісаєнко підпадають під дію ст. 364 KK України - зловживання службовим становищем для отримання неправомірної вигоди ТОВ ”НіжинТеплоМережі”. Апелянт зазначає, що дії директора ТОВ ”НіжинТеплоМережі” ОСОБА_4 , під керівництвом якої ОСОБА_1 здійснюються необґрунтовані нарахування, підпадають під дію ст. 364 KK України - зловживання службовим становищем для отримання неправомірної вигоди. Апелянт вважає, що розгляд даної справи по суті повинен відбуватися у Ніжинському міськрайонному суді. 

В судовому засіданні апеляційного суду позивач-відповідач ОСОБА_1 підтримала вимоги та доводи поданої нею апеляційної скарги.  

В судове засідання апеляційного суду представник відповідача-позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю ”НіжинТеплоМережі”, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився. 
Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що у червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ”НіжинТеплоМережі” про скасування нарахованої заборгованості, в якому просила визнати нараховану їй Товариством з обмеженою відповідальністю ”НіжинТеплоМережі” заборгованість у розмірі  8 673 грн. 44 коп. такою, що не відповідає дійсності, і скасувати її. 

У липні 2024 року до суду першої інстанції надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ”НіжинТеплоМережі” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю ”НіжинТеплоМережі” просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за теплову енергію за період з 01.11.2021 року по 30.06.2024 року у розмірі 8 706 грн. 62 коп. Також Товариство з обмеженою відповідальністю ”НіжинТеплоМережі” ставило питання про стягнення із ОСОБА_1   на  свою  користь  витрат  по  сплаті  судового  збору  в  розмірі 3 028 грн.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.08.2024 року вказану цивільну справу було передано за підсудністю на розгляд Господарському суду Чернігівської області (а.с.36-37).

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 21.10.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.08.2024 року - скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.66-68).  Як зазначено у даній постанові Чернігівського апеляційного суду від 21.10.2024 року: ’’ … У справі, яка переглядається, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позовні вимоги, заявлені ОСОБА_1 у цій справі з урахуванням надходження на розгляд зустрічного позову, підлягають розгляду судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, тобто Господарському суду Чернігівської області, за правилами господарського судочинства, однак прийшов до помилкового висновку про можливість передачі справи Господарському суду Чернігівської області керуючись нормами статті 31 ЦПК України, якою не регламентовано передачу цивільних справ судами загальної юрисдикції до судів іншої предметної юрисдикції, у даному випадку до господарської юрисдикції, а лише передбачено передачу цивільних справ між судами загальної юрисдикції з метою дотримання територіальної юрисдикції … Отже у даному випадку, суд першої інстанції дійшовши висновку про те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства повинен був закрити провадження у справі та роз`яснити позивачці, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи для подальшого її звернення до належного суду’’.

09.12.2024 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, в якій ОСОБА_1 просила збільшити оскаржувану нею суму заборгованості до 9 473 грн. 15 коп., яка зазначена у квитанції ТОВ ”НіжинТеплоМережі” за листопад 2024 року, та скасувати її; відшкодувати моральну шкоду у розмірі 15 000 грн. ОСОБА_1 також ставила питання про відшкодування судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1 221 грн. 20 коп. та 620 грн. 60 коп., а також просила призупинити нарахування ТОВ ”НіжинТеплоМережі” необґрунтованої заборгованості до вирішення справи в суді (а.с.74). 

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.12.2024 року було задоволено самовідвід судді Гагаріної Т.О., справу передано до канцелярії суду для вирішення питання про її розгляд іншим суддею, визначеним у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України (а.с.81). Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2024 року, розгляд справи було розподілено головуючому судді (суддя-доповідач): Шевченко І.М. (а.с.83).

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.12.2024 року вказану цивільну справу було прийнято до провадження; судове засідання у справі призначено на 23.01.2025 року на 11-00 год. (а.с.84).

09.01.2025 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, в якій ОСОБА_1 просила збільшити оскаржувану суму заборгованості до 10 065 грн. 53 коп., яка зазначена в квитанції ТОВ ”НіжинТеплоМережі” за грудень 2024 року, та скасувати її; відшкодувати моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. ОСОБА_1 також ставила питання про відшкодування судових витрати зі сплати судового збору в сумі 1 221 грн. 20 коп. та 620 грн. 60 коп., а також просила призупинити нарахування ТОВ ”НіжинТеплоМережі” необґрунтованої заборгованості до вирішення справи в суді (а.с.91). 

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.01.2025 року заяви ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог до ТОВ ”НіжинТеплоМережі” про скасування нарахованої заборгованості, відшкодування моральної шкоди та призупинення нарахування заборгованості від 09.12.2024 року та від 09.01.2025 року - повернуто ОСОБА_1 . Зустрічний позов ТОВ ”НіжинТеплоМережі” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги - прийнято до провадження, та об`єднано в одне провадження із первісним позовом ОСОБА_1 до ТОВ ”НіжинТеплоМережі” про скасування нарахованої заборгованості. Судове засідання у справі відкладено на 21.02.2025 року на 12-00 год. (а.с.97-100).

10.02.2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила збільшити оскаржувану нею суму заборгованості до суми, яка буде нарахована ТОВ ”НіжинТеплоМережі” на момент закінчення розгляду справи по суті її позовної заяви про скасування нарахованої заборгованості, відшкодувати моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. Також ОСОБА_1 ставила питання про відшкодування судових  витрат  по  сплаті  судового  збору  в  сумі  1 221 грн. 20 коп. та 620 грн. 60 коп. 

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 21.02.2025 року, вирішуючи питання щодо прийняття заяви ОСОБА_1 від 10.02.2025 року про уточнення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що дана заява подана ОСОБА_1 після першого судового засідання у справі, тобто, вказана заява ОСОБА_1 подана із порушенням процесуальних строків, визначених статтею 49 ЦПК України. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 від 10.02.2025 року про уточнення позовних вимог, необхідно повернути ОСОБА_1 . У резолютивній частині оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 21.02.2025 року, судом зазначено: ’’ … У прийнятті заяви ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог від 10 лютого 2025 року - відмовити’’.  

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. 

Відповідно до приписів п.2 ч.2, ч.3 статті 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до положень статті 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів даної цивільної справи, розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження. У справі було розпочато судовий розгляд по суті заявлених вимог. 23.01.2025 року відбулося перше судове засідання у даній цивільній справі після зміни складу суду, в якому була присутня ОСОБА_1 , і за результатами якого судом першої інстанції було постановлено ухвалу від 23.01.2025 року про повернення заяв ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, а також було прийнято до провадження суду зустрічний позов ТОВ ”НіжинТеплоМережі” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги (а.с.97-100).  

10.02.2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила збільшити оскаржувану нею суму заборгованості до суми, яка буде нарахована ТОВ ”НіжинТеплоМережі” на момент закінчення розгляду справи по суті її позовної заяви про скасування нарахованої заборгованості, відшкодувати моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. Також ОСОБА_1 ставила питання про відшкодування судових  витрат  по  сплаті  судового  збору  в  сумі 1 221 грн. 20 коп. та 620 грн. 60 коп. 
Тобто, вказана заява ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог подана до суду 10.02.2025 року, після першого судового засідання у справі. 

Враховуючи наведене вище, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що заява ОСОБА_1 від 10.02.2025 року про уточнення позовних вимог подана із порушенням процесуальних строків, визначених статтею 49 ЦПК України. Разом із тим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що заява ОСОБА_1 від 10.02.2025 року про уточнення позовних вимог, підлягає поверненню ОСОБА_1 та у її прийнятті необхідно відмовити. Оскільки, як вважає апеляційний суд, відповідно до приписів статті 126 ЦПК України, яка регламентує наслідки пропущення процесуальних строків, за даних обставин, суду першої інстанції необхідно було заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог від 10.02.2025 року - залишити без розгляду. 

Приймаючи до уваги вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.02.2025 року необхідно змінити, виклавши абзац перший її резолютивної частини у наступній редакції:
” Заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог від 10 лютого 2025 року - залишити без розгляду.” 

Оскаржуваною ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.02.2025 року задоволено клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ”НіжинТеплоМережі” про закриття провадження у справі. Судом першої інстанції провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ”НіжинТеплоМережі” про скасування нарахованої заборгованості; за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ”НіжинТеплоМережі” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги - закрито. Роз`яснено, що заявлені вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаного вище висновку суду першої інстанції, виходячи із наступного.  

Згідно із статтею 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто, діяти в межах установленої законом компетенції.
    
Реалізуючи дискрецію при визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч.1 статті 19 ЦПК України).

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство,  у  тому  числі  справи  у  спорах  про  визнання  недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України (пункт 8 частини першої статті 20 ГПК України, у редакції станом на час звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом).

З огляду на наведені норми процесуальних законів правильне визначення юрисдикції суду у цій справі залежить від змісту правовідносин та її учасників.

21.10.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII. Із дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, Закон України ”Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, із дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу, незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України ”Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”. Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу. 
     
Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (у редакції, чинній на час подання позову), господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 року у справі №916/585/18 (916/1051/20), провадження №12-14гс21, зазначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. 
     
Визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 15.05.2019 року у справі №289/2217/17, від 12.06.2019 року у справі №289/233/18, від 19.06.2019 року у справах №289/718/18 та №289/2210/17).

Відповідно до п.1 ч.1 статті 255, п.1 ч.1 статті 256 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.02.2013 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ ”НіжинТеплоМережі”.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 року у справі №927/184/13-г визнано банкрутом ТОВ ”НіжинТеплоМережі” і відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 року постанову Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021року скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.01.2023 року продовжено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна боржника.

Згідно із відомостями з Єдиного реєстру боржників, відносно яких відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), щодо ТОВ ”НіжинТеплоМережі” відкрито справу про банкрутство та триває процедура розпорядження майном. 

За даних обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги, заявлені ОСОБА_1 у цій справі, з урахуванням надходження на розгляд зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю ”НіжинТеплоМережі” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, підлягають розгляду судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, тобто, Господарським судом Чернігівської області за правилами господарського судочинства. І відповідно, суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі п.1 ч.1 статті 255 ЦПК України, закрив провадження у справі №740/3984/24, роз`яснивши в порядку ч.1 статті 256 ЦПК України, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 правильності вказаних вище висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки дані висновки суду узгоджуються із приписами норм права, які регулюють спірні правовідносини та фактичними, документально підтвердженими обставинами справи. За даних обставин, відсутні підстави для скасування ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.02.2025 року у зазначеній вище частині. 

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково. При цьому, ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.02.2025 року - змінити, виклавши абзац перший її резолютивної частини у наступній редакції:  
’’ Заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог від 10 лютого 2025 року - залишити без розгляду.’’  

В іншій частині ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.02.2025 року, необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 369, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                     П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. 

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 лютого 2025 року - змінити, виклавши абзац перший її резолютивної частини у наступній редакції:
’’ Заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог від 10 лютого 2025 року - залишити без розгляду.’’  

В іншій частині ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 лютого 2025 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 28.04.2025 року.

Головуючий:                                           Судді: