ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/41205/24                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Василенко Г.Ю.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  14 квітня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                               Оксененка О.М.,
суддів:                                                     Ганечко О.М.,
                                                          Кузьменка В.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автогазтрейд» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Автогазтрейд» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просило: 
визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у Київській області, якими відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Автогазтрейд» у видачі ліцензії з 11.09.2024 на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Київська область, Бориспільський район, м. Яготин, вул. Незалежності, 168;
- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Київській області видати ліцензію з 11.09.2024 Товариству з обмеженою відповідальністю «Автогазтрейд» на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Київська область, Бориспільський район, м. Яготин, вул. Незалежності, 168.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ним було подано належний пакет документів для отримання відповідної ліцензії, що не було враховано податковим органом при прийнятті спірного рішення.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у Київській області, якими відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Автогазтрейд» у видачі ліцензії з 11.09.2024 на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Київська область, Бориспільський район, м. Яготин, вул. Незалежності, 168.
Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Київській області видати ліцензію з 11.09.2024 Товариству з обмеженою відповідальністю «Автогазтрейд» на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Київська область, Бориспільський район, м. Яготин, вул. Незалежності, 168.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що для здійснення господарської діяльності, зокрема, з роздрібної торгівлі пальним, суб`єкт господарювання має отримати ліцензію на здійснення такої діяльності, при цьому вичерпний перелік документів, що подається разом із заявою про отримання ліцензії, визначений статтею 15 Закону №481/95-ВР, відповідно до якого визначено необхідність подання акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.
На думку скаржника, експлуатація АЗС без отримання відповідного акта або сертифіката про готовність об`єкта до експлуатації, може призвести до негативних наслідків для життя та здоров`я людей, оскільки цей об`єкт у силу приписів статті 1 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» має ознаки об`єктів підвищеної небезпеки, тому вказане свідчить про правомірність спірного рішення.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що відповідно до висновку судового експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 22.07.2024 р. №3-07/24 та Методичного посібнику «Деякі особливості визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва» модуль для заправки автомобілів зрідженим газом - стаціонарний заправник газу СЗГ-10, що розташований за адресою: Київська область, м. Яготин, вул. Незалежності, 168 не є об`єктом будівництва, а отже на нього не може бути отримано акт введення в експлуатацію, що вказує про безпідставність відмови у видачі ліцензії з 11.09.2024 на право роздрібної торгівлі пальним.
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Автогазтрейд» (код ЄДРПОУ 40529333) здійснює господарську діяльність з роздрібної торгівлі пальним.
У свою чергу, ТОВ «Автогазтрейд» отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним у Київській області в 2019 році, а в 2020-2023 роках продовжило дію такої ліцензії.
Враховуючи те, що термін дії ліцензії позивача закінчується 10.09.2024, позивачем 15.07.2024 подано заяву на отримання нової ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, починаючи з 11.09.2024 терміном дії на 5 років.
Разом із заявою до заяви на отримання ліцензії було надано аналогічний перелік документів, на підставі яких позивач отримав попередню ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, та що обґрунтовують правову природу розміщення АЗС за адресою: Київська область, Бориспільський район, м. Яготин, вул. Незалежності, 168.
За результатами розгляду вказаної заяви та доданих до неї матеріалів Головним управлінням ДПС у Київській області надіслано лист від 07.08.2024 за вих. №6178/АП/10-36-09-04 до ТОВ «Автогазтрейд» про відмову у видачі запитуваної ліцензії з підстав ненадання акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.
Не погоджуючись з таким рішенням та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним суб`єкт господарювання зобов`язаний подати до ліцензійного органу акт вводу в експлуатацію об`єкта, акт готовності об`єкта до експлуатації або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта щодо стаціонарного АЗС, проте такий обов`язок не виникає, якщо АЗС розміщено на бетонному майданчику як цілісний заводський виріб і для його установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема улаштування фундаменту, тому зазначене свідчить про неправомірність оскаржуваного рішення.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України, визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Так, згідно зі статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.
При цьому, ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).
Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.
Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:
документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;
акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;
дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.
Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.
У разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.
Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального податковий орган вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.
Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії на право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.
Таким чином, для здійснення господарської діяльності, у тому числі з роздрібної торгівлі пальним, суб`єкт господарювання має отримати ліцензію на здійснення такої діяльності. 
При цьому, вичерпний перелік документів, що подається разом із заявою про отримання ліцензії, визначений статтею 15 Закону № 481/95-ВР, серед якого, крім іншого, визначено акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.
Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 06.04.2021 року у справі № 240/8544/20, від 22.07.2021 року у справі № 640/19955/19, від 08.06.2022 року у справі № 340/3135/20 та від 09.08.2022 року у справі № 580/2513/21.
Як вбачається з матеріалів справи, термін дії діючої ліцензії позивача закінчувався 10.09.2024, тому позивачем 15.07.2024 подано заяву на отримання нової ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, починаючи з 11.09.2024 терміном дії на 5 років.
Разом із заявою до заяви на отримання ліцензії було надано аналогічний перелік документів, на підставі яких позивач отримав попередню ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, та що обґрунтовують правову природу розміщення АЗС за адресою: Київська область, Бориспільський район, м. Яготин, вул. Незалежності, 168.
За результатами розгляду вказаної заяви та доданих до неї матеріалів Головним управлінням ДПС у Київській області надіслано лист від 07.08.2024 за вих. №6178/АП/10-36-09-04 до ТОВ «Автогазтрейд» про відмову у видачі запитуваної ліцензії з підстав ненадання акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.
У відповідності до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 08.06.2022 року у справі № 340/3135/20 правомірною є відмова у видачі ліцензії суб`єкту господарювання на роздрібну торгівлю пальним у разі неподання таким суб`єктом акта вводу в експлуатацію об`єкта, акта готовності об`єкта до експлуатації або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, а саме стаціонарного заправного комплексу.
Водночас, установлення на бетонний майданчик АЗС, які виконані як цілісний заводський виріб і для їх установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема улаштування фундаменту, не є будівництвом, а тому при розміщені такої АЗС не виникає обов`язку щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва.
Наведений правовий висновок, викладено в постанові Верховного Суду від 22.07.2021 року у справі № 640/19955/19 та від 09.08.2022 у справі № 580/2513/21.
Таким чином, обов`язок щодо надання до ліцензійного органу акту вводу в експлуатацію об`єкта, акту готовності об`єкта до експлуатації або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта не виникає, якщо АЗС розміщено на бетонному майданчику як цілісний заводський виріб і для його установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема улаштування фундаменту.
У даному випадку, визначення поняття «автозаправна станція» (надалі - АЗС) наводиться у п. 3.2. ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування і забудова територій», згідно з яким це комплекс будинків, споруд, технологічного обладнання, призначений для приймання, зберігання моторного палива та заправлення ним автотранспорту (мототранспорту).
При цьому, у цьому ж ДБН наявна таблиця 10.9 під назвою «Класифікація АЗС за їх категорією», де чітко визначено 4 типи АЗС за їх технологічним рішенням, а саме залежно від розміщення резервуара відносно ПРК, визначення яких наведено в розділі 3 «Терміни і визначення»:
- традиційна АЗС - АЗС з підземним розташуванням резервуарів зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом); характеризується розосередженим розташуванням резервуарів і паливно-роздавальних колонок (ПРК) (п. 3.65);
- блочна АЗС - АЗС з підземним розташуванням резервуарів зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом); характеризується розміщенням ПРК над резервуаром та виконана як цілісний заводський виріб (п. 3.9);
- модульна АЗС - АЗС з наземним розташуванням резервуарів для зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом); характеризується розосередженим розташуванням ПРК та резервуара зберігання палива (п. 3.40);
- контейнерна АЗС - установка для відпуску нафтопродуктів, яка складається з резервуара і ПРК, зблокованих в єдиному контейнері (п. 3.34).
Також, цей розділ закріплює визначення і інших термінів, які пов`язані з обігом пального: багатопаливна АЗС - АЗС, технологічне обладнання якої призначено для заправлення автотранспорту моторним паливом двох або трьох видів, серед яких дозволяється рідке моторне паливо (бензин / дизельне паливо) (п. 3.6); паливозаправний пункт - АЗС, яка розташована на території підприємства і призначена для заправлення автотранспорту, який належить підприємству (п. 3.42): пересувна АЗС - комплексна установка технологічного обладнання, змонтованого на автомобільному шасі або причепі, для транспортування та відпуску нафтопродуктів (п. 3.44).
Як свідчать матерали справи, до заяви щодо здійснення роздрібної торгівлі пальним позивачем було додано: документи, що підтверджують право власності/користування/розпорядження земельною ділянкою; дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; паспорти на посудини, що працюють під тиском, які відносяться до об?єктів модульного типу, у відповідності до вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» щодо надання інших документів, що підтверджують прийняття об?єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.
При цьому, у складі наданого пакету документів для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним позивачем було подано: копію паспорту на стаціонарний заправник газу СЗГ-10 та копію висновку судового експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 22.07.2024 №3-07/24, відповідно до якого модуль для заправки автомобілів зрідженим газом - стаціонарний заправник газу СЗГ-10 встановлений на вимощенні з бруківки та на ґрунт з підкладенням бруківки без кріплення, що забезпечує вільне переміщення модулю за допомогою вантажно - транспортних засобів без його пошкодження (знецінення) та заміни призначення.
Вимощення з бруківки не є підземною частиною споруди, яка сприймає навантаження від несучих конструкцій і передає їх на основу, та не підпадає під поняття «фундамент» у визначення нормативних документів.
Вимощенні з бруківки на якій змонтовано модуль є лише рівною площиною що включає деформацію рами модуля для заправки автомобілів зрідженим газом, забезпечує статичну роботу установки та її здатність зберігати необхідні експлуатаційні якості протягом розрахункового строку експлуатації.
Вказані документи свідчать лпро те, що модуль для заправки автомобілів зрідженим газом - стаціонарний заправник газу СЗГ-10, що розташований за адресою: Київська область, м. Яготин, вул. Незалежності, 168 є рухомим майном, не пов`язаним із земельною ділянкою фундаментом, яке не може бути введене в експлуатацію згідно з містобудівного законодавства, оскільки не відноситься до об`єктів будівництва, його встановлення не відноситься до будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.
Таким чином, оскільки при улаштуванні АЗС позивач не здійснював будь-яких будівельних робіт, обладнання товариства розміщено на твердому майданчику, без улаштування фундаменту, відтак розміщення таких АЗС не потребує документів, що дають право на їх будівництво та, відповідно, вони не підлягають прийняттю в експлуатацію в розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Відповідно, установлення на бетонний майданчик АЗС, які виконані як цілісний заводський виріб і для їх установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема улаштування фундаменту, не є будівництвом, а тому при розміщені такої АЗС не виникає обов`язку щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва.
Отже, розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності не підлягає прийняттю в експлуатацію. 
Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 23 серпня 2023 у справі № 640/27953/21.
Таким чином, оскільки встановлення контейнерних АЗС не є будівництвом, відтак у позивача не виникло обов`язку, зокрема щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва.
При цьому, відповідно до частин п`ятої та десятої статті 21 Закону України «Про охорону праці» порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням Держпраці у Київській області надано дозвіл позивачу №4056.19.32, відповідно до якого дозволено експлуатувати устаткування, пов`язане з використанням та зберігання вибухопожежонебезпечних речовин та посудини, що працюють під тиском понад 0,05 МПа.
Крім того, Головним управлінням Держпраці у Київській області надано дозвіл №2635.19.32, яким позивачу дозволено виконувати газонебезпечні роботи та роботи у вибухонебезпечних зонах; заповнення, злив цистерн та інші ємкості із зрідженим, вибухонебезпечним газом.
Вказане спростовує доводи скаржника про експлуатацію позивачем АЗС без відповідних документів, що може призвести до негативних наслідків для життя та здоров`я людей, оскільки цей об`єкт у силу приписів статті 1 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» має ознаки об`єктів підвищеної небезпеки.
З огляду на вказане, колегія суддів приходить до переконання, що для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним суб`єкт господарювання зобов`язаний подати до ліцензійного органу акт вводу в експлуатацію об`єкта, акт готовності об`єкта до експлуатації або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта щодо стаціонарного АЗС, проте такий обов`язок не виникає, якщо АЗС розміщено на бетонному майданчику як цілісний заводський виріб і для його установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема улаштування фундаменту.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 22.07.2021 року у справі №640/19955/19, постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2021 у справі №120/3653/21-а, від 16.02.2021 року у справі №560/361/20 року, від 11.12.2023 року у справі №120/13163/23 року та від 10.07.2024 у справі № 600/643/24-а.
Отже, у позивача не виникло обов`язку щодо отримання акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального для провадження підприємницької діяльності за адресою Київська область, м. Яготин, вул. Незалежності, 168.
Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про протиправність контролюючого органу в частині відмови у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання ТОВ «Автогазтрейд».
З огляду протиправність відмови у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним позивачу, для належного способу захисту прав позивача слід зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області видати ліцензію з 11.09.2024 Товариству з обмеженою відповідальністю «Автогазтрейд» на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Київська область, Бориспільський район, м. Яготин, вул. Незалежності, 168.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
УХВАЛИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко 

Судді                                                                          О.М. Ганечко

                                                                                            В.В. Кузьменко