ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/6778/25
Провадження № 33/820/346/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Бездітного Вадима Валерійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою останнього на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2025 року, -
в с т а н о в и л а :
Цією постановою

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
За постановою суду, 04 березня 2025 року, приблизно о 02 год. 12 хв. в м. Хмельницькому по вул. Пілотська, 77/3Д, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW Х3», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці). В порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, від медичного проходження огляду для на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене  ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою, захисник ОСОБА_1 – адвокат Бездітний В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Постанову вважає незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, а висновки суду є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
На його думку, працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки останні не пропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а одразу запропонували пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я.
Вважає, що у ОСОБА_1 не вбачалось ознак наркотичного сп`яніння, а тому вимога про проходження ним огляду для встановлення такого стану була незаконною.
Від проходження огляду ОСОБА_1 не відмовлявся, тому працівники поліції безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення щодо нього.
Стверджує, що поліцейські не відсторонили ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом, чим порушили вимоги ст. 256 КУпАП.
Крім того, місцевим судом не взято до уваги висновок лікаря-нарколога КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради, відповідно до якого ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Бездітного В.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що під час її розгляду місцевий суд дотримався зазначених вимог закону.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених судом першої інстанції. 
Зокрема, відомостями із:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 261648 від 04 березня 2025 року, якими підтверджується, що 04 березня 2025 року о 02 год. 12 хв., в м. Хмельницькому по вул. Пілотська, 77/3Д, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW Х3», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1); 
- направлення на огляд водія, якими підтверджується, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 5); 
- письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 04 березня 2025 року о 02 год. 35 хв. в їх присутності ОСОБА_4 відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради. У ОСОБА_1 виявлено такі ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 6, 7); 
- відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, яким підтверджується, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено у зв`язку із порушенням комендантської години та перебуванням авто у розшуку. В ході спілкування із водієм, у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці), через що працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Однак, останній на неодноразові вимоги щодо проходження такого тривалий час ухилявся. У зв`язку із цим, поліцейські залучили 2 свідків та у їх присутності вчергове запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, однак згоди вкотре не отримали. В подальшому щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, роз`яснено права та відсторонено від подальшого керування транспортним засобом (а.с. 9).
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. 
Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що недоведеність вини та відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Посилання апелянта на те, що працівники поліції порушили процедуру проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки не пропонували ОСОБА_1 пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу, на увагу суду не заслуговують, враховуючи наступне.
За змістом ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду, регулюються Інструкцією № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з подальшими змінами (далі - Порядок № 1103). Приписи Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103 застосовуються у системному зв`язку як між собою, так і з приписами інших нормативних актів.
Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (пункт 3 Порядку № 1103, пункт 6 розділу І Інструкції № 1452/735).
За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (пункт 1 розділу ІІ Інструкції № 1452/735).
Пункт 3 розділу І Інструкції № 1452/735 визначає ознаки алкогольного, а не наркотичного сп`яніння. Ознаки наркотичного сп`яніння визначені у пункті 4 розділу І Інструкції № 1452/735. 
Отже, саме у випадку алкогольного сп`яніння передбачений огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. Вказане підтверджує назва та зміст розділу ІІ Інструкції № 1452/735 «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів», який регламентує проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.
Тому, приписи розділу ІІ Інструкції № 1452/735 щодо огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу незастосовні до процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тільки алкогольного. На це вказує і пункт 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, відповідно до якого у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції № 1452/735, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто поліцейський не проводить огляд на стан таких різновидів сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.
До такого ж висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.09.2021 року у справі № 11-21сап21.
Із матеріалів провадження вбачається, що у ОСОБА_1 працівники поліції виявили ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені у пункті 4 розділу I Інструкції № 1452/735. У зв`язку з цим, з урахуванням вищенаведених вимог, правильно його направили до медичного закладу для проходження огляду на визначення такого стану. 
Отже, порушень під час направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння апеляційним судом не встановлено. 

Твердження про те, що вимога про проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння була незаконною, оскільки у нього не вбачалось ознак такого, апеляційний суд відхиляє, з огляду на таке.
Так, відповідно до п.п. 2, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:  наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);  звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;  сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;  почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Як вбачається із відеозапису, наявного у матеріалах справи, під час зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , працівник поліції повідомив, що у нього наявні такі ознаки наркотичного сп`яніння, як розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці.
При цьому, вимогу поліцейського вийти із автомобіля ОСОБА_1 не виконав.
Отже, у працівника поліції були достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, а тому обґрунтовано запропонував йому пройти огляд на визначення такого стану.

Доводи про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду не відмовлявся, тому працівники поліції безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення щодо нього, на увагу апеляційного суду не заслуговують, з наступних підстав.
Так, із відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що на їх неодноразові вимоги про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 тривалий час ухилявся (близько 1 год. 40 хв.). 
Після цього, на місці події було залучено свідків, у їх присутності ОСОБА_1 знову не погодився на проходження огляду, продовжив ухилятися від проходження такого. 
Тобто, поведінка правопорушника безперечно свідчила про його небажання проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння. А тому, співробітник поліції зафіксувавши неодноразове ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, відповідно до вимог закону перейшов до оформлення адміністративних матеріалів.
Разом з тим, варто зазначити, що до обов`язків працівників поліції не входить довготривале вмовляння правопорушників пройти огляд на стан сп`яніння. Натомість, до обов`язку ОСОБА_1 відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху належало на першу вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд.
А тому, працівники поліції правильно склали протокол щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції, всупереч вимогам ст. 266 КУпАП не відсторонила ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом, є необґрунтованими та спростовуються даними відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що поліцейський повідомив йому про заборону подальшого руху ( 04 хв. 35 сек. – 04 хв. 46 сек. відеозапису під назвою «clip6.MP4»).

Що стосується довідки лікаря-нарколога КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради, відповідно до якого ОСОБА_1 тверезий (тест на 12 видів наркотичних речовин негативний), то місцевий суд обґрунтовано не взяв його до уваги, оскільки ОСОБА_1 ставиться у вину саме відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не перебування у такому стані.
Крім того, жодних обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського, апеляційним судом не встановлено. Натомість, останній протягом тривалого часу ухилявся від його проходження.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
З урахуванням наведеного, місцевий суд прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким погоджується апеляційний суд. 
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить сторона захисту, відсутні.
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд – 

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника – адвоката Бездітного Вадима Валерійовича без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду        Федорова Н.О.