Справа № 308/11749/23

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
   
06.06.2025                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участі представника Закарпатської митниці - Селеша О.Я., розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу в.о. першого заступника начальника Чіхін В. на постанову Ужгородського  міськрайонного суду Закарпатської області від 25 лютого 2025 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
       Постановою Ужгородського  міськрайонного суду Закарпатської області від 25 лютого 2025 рокугромадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у порушенні митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України та звільнено  від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого ним діяння, оголосивши усне зауваження.
       Провадження по справі про притягнення громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України - закрито.
       Відповідно до постанови та протоколу про порушення митних правил, 07.06.2023 року о 22 год. 23 хв. у зону митного контролю ділянки «виїзд з України» митного посту «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці, заїхав вантажний автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER» реєстраційній номер НОМЕР_1 , який слідував під керуванням водія ОСОБА_2 . За результатами здійснення митних процедур системою АСАУР ПІК «Інспектор» було згенеровано обов`язкові митні формальності, внаслідок чого встановлено, що 19.03.2023 року громадянином ОСОБА_2 тимчасово ввезено на митну територію України, в режимі тимчасового ввезення транспортний засіб комерційного призначення - легковий автомобіль, марки «RENAULT» моделі TALISMAN vin код НОМЕР_2 , реєстраційний номер Словацької Республіки НОМЕР_3 у термін до 20 днів, тобто до 08.04.2023 року. Відповідно ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання. Згідно ч. 2 ст. 108 МК України строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені. Частиною 3 ст. 108 МК України передбачено, що з урахуванням мети ввезення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, особливостей транспортних операцій та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів відповідно до частини першої цієї статті та/або транспортних засобів комерційного призначення відповідно до частини другої цієї статті за письмовою заявою власника цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом. Згідно з ч. 2 п.4 ст. 108 Митного кодексу України якщо транспортні засоби комерційного призначення, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України: внаслідок дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; у разі зберігання таких транспортних засобів під митним контролем (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі здійснення інших операцій з такими транспортними засобами у випадках, передбачених цим Кодексом (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час дії таких обставин, зберігання, арешту (вилучення) або здійснення таких операцій.
       У свому поясненні гр. України ОСОБА_2 визнав факт ввезення на митну територію України транспортного засобу - легкового автомобіля, марки «RENAULT» моделі TALISMAN vin код НОМЕР_2 , реєстраційний номер Словацької Республіки НОМЕР_3 , та зазначив, що своєчасне вивезення даного транспортного засобу не виконав по причині відмови у перетині державного кордону України Державною прикордонною службою 31.03.2023. При поверненні на Україну транспортний засіб легковий автомобіль марки «RENAULT» моделі TALISMAN vin код НОМЕР_2 , реєстраційний номер Словацької Республіки НОМЕР_3 попав у ДТП та знаходиться на ремонті. До митних органів з приводу продовження терміну тимчасового ввезення звертався 09.04.2023, але відповіді не отримав.
       Вартість легкового автомобіля марки «RENAULT» моделі TALISMAN vin код НОМЕР_2 , реєстраційний номер Словацької Республіки НОМЕР_3 становить 13 990 євро, що становить 546 331,88 грн. 
       Таким чином, гр. України ОСОБА_2 перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу комерційного призначення більше, ніж на тридцять днів. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого частиною 6 статті 481 Митного кодексу України.
       Не погоджуючись з даною постановою в.о. першого заступника начальника Закарпатської митниці В.Чіхін подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481МК України та призначити йому стягнення згідно санкції статті.
       До Закарпатського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про розгляд справи у його відсутності. 
       Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці - Селеша О.Я., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що ОСОБА_2 перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу комерційного призначення більше, ніж на тридцять днів. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого частиною 6 статті 481 Митного кодексу України.
Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, підтверджується протоколом про порушення митних правил 0605/30500/23 від 07.06.2023, письмові пояснення ОСОБА_2 про те, що завіз авто 19.03.2023, однак не зміг його вивезти, оскільки працівниками ДПС та митниці було відмовлено у перетині, а в подальшому сталася ДТП, копію заяви ОСОБА_2 щодо продовження тимчасового ввезення від 09.04.2023, копії контрольного талону, паспорту, витяг з АСМО "Інспектор", доповідну записку ОСОБА_3 , відомості з інтернету та інші документи. Додатково додано витяг з ПІК "Інспектор" про перетин кордону ОСОБА_2 на іншому транспортному засобі, копію протоколу про порушення митних правил №0142/30500/23 від 19.02.2023, постанови у справі №308/3529/23 від 22.08.2023.
Щодо апеляційних вимог митного органу про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_2 ст. 22 КУпАП з врахуванням конкретних обставин справи, апеляційний суд вважає їх необгрутованими та такими, що не заслуговують на увагу з огляду на таке.
       Відповідно до вимог ст.ст.33-35КУпАП, які визначають загальні засади накладення адміністративного стягнення, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
       Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Ізмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
       Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
       При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
       Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03.06.2005, зі змінами, суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.
       Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд першої інстанції в повній мірі врахував у відповідності до положень ст.33 КУпАП тяжкість, характер і спосіб вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність настання значних суспільно-небезпечних наслідків від його вчинення.
       Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять жодних даних, які безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували на наявність у ОСОБА_2 умислу на порушення вимог митного контролю.
       Поряд з тим, апеляційний суд також враховує, що ОСОБА_2 згідно матеріалів справи раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувалася, береться до уваги і мета адміністративного стягнення, передбачена ст.23 КУпАП, та співрозмірність можливого стягнення, передбаченого санкцією ч.6 ст.481 МК України, вчиненому правопорушенню, тобто принцип розумності накладення стягнення.
       На переконання апеляційного суду, суддя місцевого суду, встановивши і належним чином оцінивши фактичні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки діяння, обґрунтовано прийшов до висновку про звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України за малозначністю, на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням та закрив провадження у справі.
       Митним органом не доведено та апеляційним судом під час апеляційного розгляду справи не встановлено, що наслідки вчиненого ОСОБА_2 порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України, представляють собою суспільну небезпеку та завдали значної шкоди суспільним та державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
       Під час розгляду справи судом першої інстанції порушень вимог законодавства, які б вплинули на правильність прийнятого рішення, допущено не було, тому доводи апеляційної скарги про помилковість прийнятого рішення, є необґрунтованими.
       За таких обставин, постанова суду як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга без задоволення.
       Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу в.о. першого заступника начальника Чіхін В. - залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського  міськрайонного суду Закарпатської області від 25 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага