ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 червня 2025 року           справа №200/9156/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гаврищук Т.Г., Геращенка І.В.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Трун Ольги Валентинівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у справі № 200/9156/24 (головуючий суддя у І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                     ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні пенсії від 31.10.2024 № 052530004350;
- зобов`язати відповідача призначити пенсію позивачу відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з моменту звернення (15.02.2024) та зарахувати до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” відповідно до постанови КМУ від 31 березня 1994 року № 202 періоди роботи: з 28.06.2000 по 23.01.2002, з 24.01.2002 по 04.04.2004, з 05.04.2004 по 01.08.2005, з 23.08.2005 по 05.05.2010, з 01.10.2010 по 08.10.2010, з 11.10.2010 по 14.11.2010, з 01.12.2010 по 13.03.2013, з 23.10.2013 по 10.03.2015, з 16.03.2015 по 09.04.2018, з 11.04.2018 по 11.06.2020, з 24.06.2020 по 02.10.2023, з 16.10.2023 по 08.02.2024. Зарахувати до стажу роботи на провідних професіях відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” періоди роботи: 24.01.2002 по 04.04.2004, машиніст гірничих виїмкових машин; з 05.04.2004 по 01.08.2005, машиніст гірничих виїмкових машин; з 23.08.2005 по 05.05.2010 машиніст гірничих виїмкових машин; з 01.10.2010 по 13.03.2013, машиніст гірничих виїмкових машин; з 23.10.2013 по 10.03.2015, машиніст гірничих виїмкових машин; з 24.06.2020 по 02.10.2023, машиніст гірничих виїмкових машин; з 16.10.2023 по 08.02.2024, машиніст гірничих виїмкових машин. Зобов`язати позивача здійснити взаємне зарахування періодів роботи на основних професіях та робіт зі Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку (постанова КМУ від 31 березня 1994 року № 202), відповідно до ч. 6 ст. 56 ЗУ “Про пенсійне забезпечення”.
В обґрунтування позову зазначив, що 15.02.2024 звернувся з заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області відмовлено в призначенні пенсії. Це рішення оскаржено в судовому порядку
Рішенням суду у справі № 200/2998/24, рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії скасовано та зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 лютого 2024 про призначення пенсії за віком з зарахуванням до пільгового стажу періодів : з 05 квітня 2004 по 13 квітня 2004, з 23 серпня 2005 по 05 травня 2010, з09 жовтня 2010 по 10 жовтня 2010, з 01 грудня 2010 по 13 березня 2013, з 23 жовтня 2013 по 10 березня 2015, з 16 жовтня 2023 по 23 жовтня 2023 року. Однак, Рішенням від 31.10.2024 року № 052530004350 відповідачем повторно відмовлено в призначенні пенсії. У оскаржуваному рішенні відповідач вказує, що пільговий стаж позивача за постановою 202 складає 14 років 11 місяців 15 днів, провідні професії 8 років 2 місяці 09 днів. 
На виконання рішення суду відповідачем знову протиправно відмовлено в призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, про що прийнято рішення від 31.10.2024 № 052530004350.
Рішення відповідача є протиправним, оскільки на час звернення з заявою про призначення пенсії, пільговий стаж позивача за Списком № 202 складав: 22 роки 5 місяців 0 днів., та провідні професії - 15 років 7 місяців 7днів. Отже, позивач мав достатній пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах .
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії від 31.10.2024 року № 052530004350.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 737 від 15 лютого 2024 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до стажу роботи на провідних професіях відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” періоди: з 24.01.2002 по 27.03.2002, з 23.08.2005 по 05.05.2010, з 01.10.2010 по 08.10.2010, з 11.10.2010 по 12.10.2010, з 01.12.2010 по 31.12.2011 та з 01.01.2012 по 13.03.2013, до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” відповідно до постанови КМУ від 31 березня 1994 року № 202 періоди: з 16.03.2015 по 27.03.2015, з 01.05.2015 по 18.05.2015, з 01.07.2015 по 22.07.2015, з 01.12.2016 по 22.12.2016, з 11.04.2018 по 11.04.2018, з 24.12.2019 по 31.12.2019, з 28.01.2020 по 31.01.2020, з 24.02.2020 по 28.02.2020, з 30.04.2020 по 30.04.2020, з 07.06.2020 по 11.06.2020.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, представник позивача звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови, ухвалити постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги представника позивача.
Оскільки позивач на час звернення з заявою про призначення пенсії мав необхідний пільговий стаж, з врахуванням того, що позивач вже звертався до суду за захистом своїх прав щодо відмови пенсійного органу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, тому єдиною правомірною поведінкою відповідача є прийняття рішення про призначення пенсії.
Отже, суд першої інстанції повинен був зобов`язати відповідача призначити пенсію, а не повторно розглянути заяву позивача.
Відповідачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги представника позивача.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Встановлені обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 РНОКПП НОМЕР_2 , 15.02.2024 звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Рішенням ГУ ПФУ в Сумській області від 23 лютого 2024 № 052530004350 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року по справі № 200/2998/24, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову в призначенні пенсії від 23.02.2024 № 052530004350 ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 737 від 15 лютого 2024 про призначення пенсії за віком з зарахуванням до пільгового стажу періодів : з 05 квітня 2004 по 13 квітня 2004, з 23 серпня 2005 по 05 травня 2010, з 09 жовтня 2010 по 10 жовтня 2010, з 01 грудня 2010 по 13 березня 2013, з 23 жовтня 2013 по 10 березня 2015, з 16 жовтня 2023 по 23 жовтня 2023 року.
Рішення набуло законної сили 24 вересня 2024 року.
На виконання рішення суду у справі № 200/2998/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 № 737 від 15 лютого 2024 про призначення пенсії за віком та прийнято рішення від 31.10.2024 № 052530004350 про відмову в призначені пенсії в зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи.
В Рішенні зазначено, що страховий стаж позивача складає — 45 років 7 місяців 17 днів, в тому числі робота за сп. 1 - 21 рік 11 місяців 11 днів. 
Пільговий стаж (роботи підземні, професії за постановою № 202 (при необхідному 25 років)) - складає 14 років 11 місяців 15 днів, пільговий стаж (роботи підземні, провідні професії (при необхідному 20 років)) - складає 8 років 2 місяці 09 днів. 
Відповідно до наданих документів до страхового стажу не враховані періоди роботи та навчання згідно вкладишу до трудової книжки від 04.07.1996 серія НОМЕР_3 , оскільки згідно пп. 3.1 п.З Інструкції про порядок ведення трудових книжок вкладиш без трудової книжки недійсний (необхідно надати уточнюючі довідки). 
Пільговий стаж враховано з урахуванням відомостей по спеціальному стажу Реєстру застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу.
Відповідно до трудової книжки НОМЕР_4 позивач:
- 04.07.1996 прийнятий електрослюсарем на “Шахта ім. О.Г. Стаханова” (наказ № 02/631к від 11.07.96);
- 24.01.2002 – 24.03.2002 виробнича практика учнем машиніста підземним з повним робочим днем в шахті (наказ № 23к від 23.01.02);
- 28.03.2002 переведений машиністом гірничих виймальних машин підземним з повним робочим днем в шахті (наказ № 98к від 27.03.2002);
- 04.04.2004 звільнений за власним бажанням (наказ № 117к від 05.04.2004);
- 05.04.2004 прийнятий машиністом гірничих виймальних машин підземним з повним робочим днем в шахті на ДП ВК “Краснолиманська” (наказ № 390к від 05.04.2004);
- 01.08.2005 звільнений за власним бажанням (наказ № 20051380 від 01.08.05);
- 23.08.2005 прийнятий машиністом гірничих виймальних машин підземним з повним робочим днем в шахті на ВАТ “Укрвуглебуд” (наказ № 114к від 23.08.05);
- 05.05.2010 звільнений за власним бажанням (наказ № 114 від 05.05.10);
- 01.10.2010 – 12.10.2010 зайняття в УП ВП “Шахта Стаханова” ДП “Красноармійськвугілля”;
- 13.10.2010 прийнятий машиністом гірничих виймальних машин підземним з повним робочим днем в шахті на ВП “Шахта Стаханова” ДП “Красноармійськвугілля” (наказ № 218 від 11.10.10);
- 14.11.2010 звільнений за власним бажанням (наказ № 367к від 15.11.10);
- 01.12.2010 прийнятий машиністом гірничих виймальних машин підземним з повним робочим днем в шахті на ВАТ “Укрвуглебуд” (наказ № 317к від 01.12.10);
- 13.03.2013 звільнений за власним бажанням (наказ № 54к від 13.03.2013);
- 23.10.2013 прийнятий машиністом гірничих виймальних машин підземним з повним робочим днем в шахті на ПАТ “Шахта імені О.Ф.Засядько” (наказ № 1485 від 23.10.2013);
- 10.03.2015 звільнений за власним бажанням (наказ № 190к від 10.03.2015);
- 24.06.2020 – 02.07.2020 навчання в учбовому пункті ВП “Шахта “Капітальна” (наказ № 02/661к від 23.06.2020);
- 03.07.2020 прийнятий машиністом гірничих виймальних машин підземним з повним робочим днем в шахті на ВП “Шахта “Капітальна” (наказ № 41к від 02.10.2020);
- 02.10.2023 звільнений за власним бажанням (наказ № 246к від 02.10.2023);
- 16.10.2023 прийнятий машиністом гірничих виймальних машин підземним з повним робочим днем в шахті на ТОВ Краснолиманське” (наказ № 319к від 16.10.2023);
- 16.11.2023 переведений машиністом гірничих виймальних машин підземним з повним робочим днем в шахті на ТОВ Краснолиманське” постійно (наказ № 350к від 16.11.2023).
Відповідно до розрахунку стажу (форма РС-право) судом встановлено, що до пільгового стажу позивача зараховано періоди роботи:
з 28.06.2000 по 23.01.2002 – “Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, пр.1, п.а-в”;
з 24.01.2002 по 27.03.2002 – “Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в”;
з 28.03.2002 по 31.12.2003 – “Ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в”;
з 01.01.2004 по 04.04.2004 – “Ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в”;
з 05.04.2004 по 13.04.2004 – “Ст.14, П/П, підземні, інші”;
з 14.04.2004 по 01.08.2005 – “Ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в”;
з 23.08.2005 по 05.05.2010 – “Список №1”;
з 01.10.2010 по 08.10.2010 – “Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в”;
з 09.10.2010 по 10.10.2010 – “Ст.14, П/П, підземні, інші”;
з 11.10.2010 по 12.10.2010 – “Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в”;
з 13.10.2010 по 14.11.2010 – “Ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в”;
з 01.12.2010 по 31.12.2011 – “Список №1”;
з 01.01.2012 по 13.03.2013 – “Список №1”;
з 23.10.2013 по 10.03.2015 - “Ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в”;
з 28.03.2015 по 30.04.2015 – “Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в”;
з 19.05.2015 по 30.06.2015 – “Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в”;
з 23.07.2015 по 30.11.2016 – “Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в”;
з 23.12.2016 по 09.04.2018 – “Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в”;
з 12.04.2018 по 23.12.2019 – “Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в”;
з 01.01.2020 по 27.01.2020 – “Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в”;
з 01.02.2020 по 23.02.2020 – “Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в”;
з 01.03.2020 по 29.04.2020 – “Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в”;
з 01.05.2020 по 06.06.2020 – “Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в”;
з 24.06.2020 по 02.07.2020 – “Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в”;
з 03.07.2020 по 11.03.2022 – “Ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в”;
з 23.05.2022 по 02.10.2023 – “Ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в”;
з 16.10.2023 по 08.02.2024 – “Ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в”.
До пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи: з 06.05.2010 по 30.09.2010, з 12.04.2013 по 14.10.2013, з 16.03.2015 по 27.03.2015, з 01.05.2015 по 18.05.2015, з 01.07.2015 по 22.07.2015, з 01.12.2016 по 22.12.2016, з 11.04.2018 по 11.04.2018, з 24.12.2019 по 31.12.2019, з 28.01.2020 по 31.01.2020, з 24.02.2020 по 28.02.2020, з 30.04.2020 по 30.04.2020, з 07.06.2020 по 11.06.2020, з 12.03.2022 по 22.05.2022.
В матеріалах справи наявна довідка про спуски в шахту з повним підземним робочим днем за фактично відпрацьований час позивача в період 16.10.2023 по 31.01.2024.
В довідці № 319 від 24.07.2023, виданої ВП “Шахта “Капітальна”, зазначено про кількість підземних виходів до липня 2011: за період 13.10.2010 по 14.11.2010: страйк – ні, поверхня – ні, безоплатна відпустка – ні.
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №795 від 29.09.2023 позивач працював повний робочий день на підземних роботах виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом на ВП “Шахта Капітальна” в період з 24.01.2002 по 27.03.2002.
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 01/11-278/4 від 27.11.2023 позивач працював повний робочий день на підземних роботах виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом на ДП “ВК “Краснолиманська” в період з 05.04.2004 по 01.08.2005, з 16.03.2015 по 09.04.2018, що передбачено Списком № 1.
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №796 від 29.09.2023 позивач працював повний робочий день на підземних роботах виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом на ВП “Шахта Стаханова” в період з 01.10.2010 по 08.10.2010, з 11.10.2010 по 12.10.2010, з 13.10.2010 по 14.11.2010, що передбачено Списком № 1.
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №620 від 15.11.2023 позивач працював повний робочий день в ТОВ “Краснолиманське”: з 11.04.2023 (1 календарний день) – попереднє навчання в ТБ; з 11.04.2018 по 11.06.2020 виконував на виробництві гірничі роботи, що передбачено Списком № 1.
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 903 від 16.11.2023 позивач працював повний робочий день на підземних роботах ВП “Шахта “Капітальна” і виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом в період з 24.06.2020 по 02.07.2020, з 03.07.2020 по 02.10.2023, що передбачено Списком № 1.
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 703 від 08.02.2024 позивач працював повний робочий день в ТОВ “Краснолиманське” в період: з 16.10.2023 по 23.10.2023 - попереднє навчання по ТБ. Оплата днів учбового пункту у жовтні 2023 6 днів проводилась по тарифній ставці першого розряду підземного робітника, з 16.10.2023 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, що передбачено Списком № 1.
Згідно довідки № 307 від 24.07.2023 позивачу за період з роботи з 24.01.2002 по 27.03.2002 оплата праці здійснювалась як учню машиніста гірничовиймальних машин підземного.
Відповідно до довідки про кількість підземних виходів: № 301 від 17.07.2023 за 2005-2013, № 318 від 24.07.2023 за 2000-2002, № 422 від 23.08.2023 за 2018-2020, № 506 від 15.11.2023 за 2020, 2022, № 557 від 06.02.2024.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, виходив з ефективного способу захисту порушеного права позивача та дискреційних повноважень пенсійного органу щодо розрахунку стажу.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що записами в трудовій книжці, уточнюючими довідками да даними реєстру застрахованих осіб підтверджується пільговий характер роботи позивача у спірні періоди на провідних професіях.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також регулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV (далі- Закон № 1058).
На підставі частини третьої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах - робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. (…)
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. (…)
На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. 
До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 341.
Розділ I вказаного Списку включає підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
На підставі частини п`ятої статті 114 Закону № 1058 у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Отже, для отримання позивачем права на пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 необхідна наявність стажу роботи повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля не менше 25 років на посаді, яка визначена списком робіт і професій, затвердженим КМУ (Список № 202), що дає право на пенсію незалежно від віку, або мати стаж роботи провідної професії, не менше 20 років.
Відповідач, відмовляючи в призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 115 Закону № 1058, визначив недостатність пільгового стажу, оскільки пільговий стаж позивача складає 14 років 11 місяців 15 днів (роботи підземні, за постановою № 202 (при необхідному 25 років)), пільговий стаж (роботи підземні, провідні професії (при необхідному 20 років)) - складає 8 років 2 місяці 09 днів.
При цьому відповідачем не були враховані до стажу роботи позивача на провідних професіях періоди роботи з 24.01.2002 по 27.03.2002, з 23.08.2005 по 05.05.2010, з 01.10.2010 по 08.10.2010, з 11.10.2010 по 12.10.2010, з 01.12.2010 по 31.12.2011 та з 01.01.2012 по 13.03.2013.
Також не були враховані періоди роботи позивача до підземного стажу (постанова № 202) з 16.03.2015 по 27.03.2015, з 01.05.2015 по 18.05.2015, з 01.07.2015 по 22.07.2015, з 01.12.2016 по 22.12.2016, з 11.04.2018 по 11.04.2018, з 24.12.2019 по 31.12.2019, з 28.01.2020 по 31.01.2020, з 24.02.2020 по 28.02.2020, з 30.04.2020 по 30.04.2020, з 07.06.2020 по 11.06.2020.
Оскільки записами трудової книжки, уточнюючими довідками та даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) підтверджено пільгових характер роботи позивача у вказані спірні періоди за провідними професіями та на підземних роботах (постанова № 202), тому відповідач протиправно прийняв рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, без надання оцінки і врахування усіх періодів трудової діяльності позивача.
Отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку про скасування рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком та зобов`язав пенсійний орган включити до стажу позивача за провідними професіями та до підземного стажу (постанова № 202) вищезазначені спірні періоди.
Щодо визначення пенсійному органу обов`язку повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії замість обов`язку призначити пенсію суд зазначає наступне.
Згідно зі змісту Рекомендації № R(80) 2 Комітету Міністрів державам - членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснити з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень, те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящих в ієрархії нормативно - правовим актам. Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межи завдань адміністративного судочинства.
Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Право на судовий захист гарантовано статтею 55 Конституції України.
Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Тобто, для того, щоб особа могла реалізувати своє право на судовий захист, необхідно встановити, що оскаржуваними рішенням чи діянням суб`єкта владних повноважень порушено права, свободи чи інтереси саме цієї особи або особи в інтересах якої вона звертається.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Як свідчать матеріали справи, рішення відповідача обґрунтовано відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058. 
Проте, рішення не містить інформації щодо врахованих та неврахованих періодів до пільгового стажу позивача. 
Суд зауважує, що обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу і суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
У суду відсутні підстави вважати, що після зарахування до пільгового стажу роботи позивача періодів: - за провідною професією з 24.01.2002 по 27.03.2002, з 23.08.2005 по 05.05.2010, з 01.10.2010 по 08.10.2010, з 11.10.2010 по 12.10.2010, з 01.12.2010 по 31.12.2011 та з 01.01.2012 по 13.03.2013, за постановою № 202 з 16.03.2015 по 27.03.2015, з 01.05.2015 по 18.05.2015, з 01.07.2015 по 22.07.2015, з 01.12.2016 по 22.12.2016, з 11.04.2018 по 11.04.2018, з 24.12.2019 по 31.12.2019, з 28.01.2020 по 31.01.2020, з 24.02.2020 по 28.02.2020, з 30.04.2020 по 30.04.2020, з 07.06.2020 по 11.06.2020, та в разі наявності у позивача необхідного стажу за постановою № 202 (25 років), або провідною професією (20 років), із застосуванням кратного обрахування пільгового стажу відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8, відповідач відмовить в призначенні пенсії позивачу за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.
Таким чином, в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 є передчасними і не підлягають задоволенню.
Оскільки підставою для відмови в призначенні пенсії позивачу є відсутність пільгового стажу для призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, судами встановлена протиправність пенсійного органу щодо неврахування до пільгового стажу роботи позивача періодів: - за провідною професією з 24.01.2002 по 27.03.2002, з 23.08.2005 по 05.05.2010, з 01.10.2010 по 08.10.2010, з 11.10.2010 по 12.10.2010, з 01.12.2010 по 31.12.2011 та з 01.01.2012 по 13.03.2013, за постановою №202 з 16.03.2015 по 27.03.2015, з 01.05.2015 по 18.05.2015, з 01.07.2015 по 22.07.2015, з 01.12.2016 по 22.12.2016, з 11.04.2018 по 11.04.2018, з 24.12.2019 по 31.12.2019, з 28.01.2020 по 31.01.2020, з 24.02.2020 по 28.02.2020, з 30.04.2020 по 30.04.2020, з 07.06.2020 по 11.06.2020, та зобов`язано відповідача врахувати ці періоди до відповідного пільгового стажу позивача, враховуючи, що в рішенні про відмову в призначенні пенсії не визначені періоди, які зараховані (або не зараховані) до пільгового стажу позивача, тому в даному спорі належним способом захисту порушених прав позивача є саме визначення обов`язку відповідачу зарахувати спірні періоди до відповідного пільгового стажу позивача і повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 15.02.2024 з врахуванням висновків судів, викладених в судових рішеннях з огляду на дискреційні повноваження пенсійного органу щодо розрахунку стажу.
Суд не погоджується з доводами апелянта, що позивач має необхідний стаж роботи для призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, оскільки на час розгляду цієї справи спірні періоди стажу позивача за провідними професіями та постановою № 202 ще не враховані пенсійним органом до пільгового стажу позивача, відтак, не здійснено повний розрахунок стажу з врахуванням кратності за роз`ясненнями від 20.01.1992 № 8, що унеможливлює ствердно констатувати наявність у позивача необхідного пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.
Є неприйнятними посилання представника позивача на постанову Верховного Суду у справах № 804/3646/18, рішення у справі № 360/3611/20, постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 876/5312/17, оскільки висновки в цих судових рішеннях не є релевантними до цієї справи, оскільки прийняті за інших обставин та за іншим нормативно-правовим регулюванням.
Так, у справі № 804/3646/18 за наявності всіх необхідних умов для призначення пенсії, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії було те, що позивачем не підтверджено місце проживання (реєстрації) на території України, як це передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядком надання документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". А відповідач, повторно розглянувши заяву позивача про призначення пенсії з 17 травня 2017 року і прийнявши незаконне рішення, позбавив позивача права на призначення пенсії, тому ефективний спосіб захисту порушеного права є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити пенсію за віком з дати звернення - 17 травня 2017 року, а не із дати чергового порушення відповідачем права позивача на соціальний захист.
У справі № 360/3611/20 позивач на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років, мала страховий стаж роботи 31 рік 3 місяці 3 дні, у тому числі на пільгових умовах за списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІ1 «Про пенсійне забезпечення», пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 20 років 11 місяців 23 днів, тому суд дійшов висновку, що вона має право на пенсію, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 справа № 1-5/2018(746/15) від 23.01.2020.
У справі № 876/5312/17 суд констатував, що при зверненні особи, якій було призначено пенсію за вислугу років у порядку Закону № 1788-XII, до територіальних органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону № 1058-IV, має місце саме призначення такого виду пенсії, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV, а тому позиція, що пенсія за вислугу років призначається Законом № 1058-IV, є необґрунтованою.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Як визначено пунктами 3 та 8 частини шостої статі 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, а також типові справи.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Таким чином зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ст.139 КАС України розподіл судових витрат по справі не здійснюється.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Трун Ольги Валентинівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у справі № 200/9156/24 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у справі № 200/9156/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 09 червня 2025 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст.328 КАС України.  
Повне судове рішення складено 09 червня 2025 року.

Головуючий суддя                                                            І.Д. Компанієць

Судді                                                                                Т.Г. Гаврищук

                                                                                І.В. Геращенко