Справа № 740/828/25 	Головуючий у 1 інстанції Карпусь  І. М. 	
Провадження № 33/4823/368/25 	  	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

Розглянув  у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від               24 березня 2025 року,

                              В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий по АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 12 лютого 2025 року, об 11 год. 30 хв., на вул. Покровська, 16, у м. Ніжині, на порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а  провадження у справі закрити за  відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 

Мотивує тим, що місцевий суд не мав права брати до уваги відеозапис, долучений до матеріалів справи, оскільки даний доказ є не належним  та ніяким чином не підтверджує факт вчинення ним правопорушення. Відеозапис є непослідовним та складається з декількох частин, у зв`язку з чим на ньому не відтворені всі обставини справи.
Вказує, що направлення на огляд до лікарні не було виписане в його присутності, йому взагалі ніхто його не вручав, так як і не складали акт огляду.

Зазначає, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не впливають із  співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

На  апеляційний  розгляд ОСОБА_1 не прибув. Повістка, направлена за адресою, зазначеною ним в апеляційній скарзі, повернулася не врученою, з відміткою  про не проживання адресата.

Явка   ОСОБА_1 на апеляційний розгляд справи необов`язкова.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, своєю поведінкою та діями сприяти як найшвидшому судовому розгляду,  чого з боку апелянта,   не вбачається.

Переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №244907 від 12.02.2025, ОСОБА_1 , 12 лютого 2025 року об 11 год. 30 хв. по вул. Покровська, 16, у м. Ніжині, Чернігівської області, керував автомобілем Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за згодою водія за допомогою приладу Драгер, результат якого показав 2, 24 проміле. ОСОБА_1 його підписав та отримав копію.

З Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, медичний огляд водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу був проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови, результат продування алкотестера Драгер показав 2,24 проміле. У розділі акту з результатами огляду згоден стоїть підпис водія без будь яких зауважень.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються результатами роздруківки від 12 лютого 2025 року з приладу Драгер, за результатами тесту якого 12 лютого 2025 року, у водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено 2,24 проміле алкоголю. Наявний підпис водія ОСОБА_1 про ознайомлення з результатами тестування.

В силу положень ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію та обставини правопорушення, а доказами у справі є, зокрема, пояснення особи, що притягується до відповідальності, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що поліцейські спілкуються з водієм         ОСОБА_1 , по змазаній мові якого були обґрунтовані підстави судити, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, на відеозапису зафіксовано як  ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про те, що за годину, перед тим як сісти за кермо випив приблизно 300 грамів коньяку, після чого добровільно погодився на проходження медичного огляду на місці зупинки шляхом продування приладу Драгер, яким зафіксовано результат 2, 24 проміле.

Підстав для висновку про порушення порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з боку співробітників поліції у суду немає.

Судом також не встановлено обставин, які перешкоджали водію ОСОБА_1 у разі незгоди з покажчиками алкотестеру, пройти огляд в медичній установі у встановленому порядку.

Критика дій поліцейських з приводу не видачі ними направлення на проходження огляду у закладі охорони здоров`я є безпредметною з огляду на те, що водій пройшов медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, з результатом погодився, а тому відповідне направлення і не видавалося. Таке направлення видається виключно для лікаря, з метою проведення огляду водія на стан сп`яніння у медичному закладі безоплатно та в присутності поліцейського.

Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції забезпечив своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та ухвалив обґрунтоване рішення про накладення стягнення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від              24 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Антипець