Справа № 737/972/24 	Головуючий у 1 інстанції Кореньков А. А. 	
Провадження № 33/4823/250/25 	  	
Категорія - ч. 3 ст. 172-20 КУпАП    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд 
у складі головуючого судді – Салая Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігвоі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Майорова В.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2025 року, 

                                   У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. 

Місцевим судом встановлено, що 07.11.2024 о 00 год. 00 хв. в умовах особливого періоду військовослужбовець ОСОБА_1 перебував на території військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопоуршення. 
Просив поновити строк на апеляційне оскарження, вважаючи такий пропущеним із поважних причин, оскільки ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем не отримав вчасно копію постанови суду.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на невизнання вини його підзахисним, оскільки на момент складення протоколу останній був без зброї, чергування не здійснював та не виконував будь-які бойові завдання, це був його особистий час, останній є особою з інвалідністю внаслідок війни, мав вогнепальне кульове поранення у 2014 році та приймає ліки зі вмістом спирту. При складенні протоколу було грубо порушено процедуру та Порядок направлення військовослужбовців ЗС для огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та проведення такого огляду. Зокрема, протокол має бути складено уповноваженою особою, а по факту складено командиром в/ч, який не був присутнім на місці події; направлення на огляд видав ОСОБА_2 , начальник медичного пункту, тоді як має видавати командир в/ч; ОСОБА_3 є одночасно і уповноваженою посадаовою особою і свідком; в протоколі не викладено обставини правопорушення, зокрема де та ким був виявлений ОСОБА_1 ; в протоколі посилаються на акт медичного огляду, тоді як такий у матеріалах відсутній; свідками не можуть залучатися особи, які перебувають у службовому положенні як підлеглі або такі, щодо упередженості яких є сумнів. За таких обставин, вважає, що направлення на огляд та зібрані докази у справі неуповноваженими на те особами, тому підлягають визнанню недопустимими.  

Апеляційний суд вважає можливим визнати наведені захисником причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити такий. 

В судове засідання апеляційного суду захисник та ОСОБА_1 не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.
За таких обставин суд вважає можливим провести апеляційний розгляд у їх відсутінсть. 

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника ); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

За змістом ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про оборону України», особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 264/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на території України з 24 лютого  2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час. 

Як зазначено у протоколі А4780 № 55 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 07.11.2024,  військовослужбовець ОСОБА_1 07.11.2024 о 00 год. 00 хв. в умовах особливого періоду був виявлений на території військової частини (із зазначенням відповідного номеру) з явними ознаками алкогольного спіняння, а саме: хитка хода, невиразна мова, запах алкоголю з порожнини рота, від медичного огляду відмовився. 

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст. 251 КУпАП.

Попри невизнання обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, такі підтверджуються даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.11.2024, де лікарем КНП «Куликівська ЛПЛ» ОСОБА_4 зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду (а.с. 6), та письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно з якими, у присутності свідків ОСОБА_1 07.11.2024 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. 

Обгрунтовані обставини, які б указували на те, що протокол складено неуповановаженою на те особою, упередженість свідків чи лікаря або будь-яку зацікавленість особи, що складала протокол у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні.

Порушень положень Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та проведення такого огляду, затвердженого Постановоб КМУ № 32 від 12.01.2024 за матеріалами справи не вбачається. 

Відтак, доводи апелянта мають формальний характер і не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини суду не надано.

При цьому, судом береться до уваги, що відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Таких обставин апелянтом не доведено, самостійно суд не вправі витребовувати докази, тому приймає рішення по наявним у справі.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винуватиму скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки він, під час виконання службових обов`язків, знаходився на території військової частини з явними ознаками алкогольного спіняння та відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Накладене стягнення відповідає вимогами ст. 33 КУпАП, розмір передбачений санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за якою ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу Українит про адміністративні правопорушення, суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Майорова В.О. – залишити без задоволення, а постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай