Номер провадження: 33/813/43/25
Номер справи місцевого суду: 521/10505/24 
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А. 
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М., 
при секретарі: Узун Н.Д., 

за участю: ОСОБА_1 та його представника Косова В.І.,
Шевченко Н.С. та її представника Алексєєва В.В.,

переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Косова Василя Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2024 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №814314 від 12.06.2024, ОСОБА_1 03 травня 2024 року о 18:05 годині, в Одеській області, Одеському районі, 440 км автодороги М-05 «Київ-Одеса», керуючи транспортним засобом « Audi A6» номерний знак « НОМЕР_1 », не був уважним, не витримав безпечну дистанцію, здійснив зіткнення з автомобілем марки « Honda Accord» номерний знак « НОМЕР_2 », внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Такими діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3.б, 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. Стягнуто судовий збір 605,60 гривень.
Не погодившись із вищевказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Косов В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2024 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, з підстав викладених в апеляційній скарзі.
Крім того, адвокат Косов В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2024 року, мотивуючи тим, що вперше апеляційна скарга була подана 19 липня 2024 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження постанови суду, одна постановою Одеського апеляційного суду від 05 серпня 2024 року апеляційну скаргу було повернуто, оскільки адвокатом не надано достатніх доказів на підтвердження своїх повноважень як захисника, у зв`язку із чим ОСОБА_1 вдруге подає апеляційне скаргу та просить поновити строк на апеляційне оскарження.
Статтею 289 КУпАП встановлено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджуються викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Косов В.І. строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2024 року.
Заслухавши ОСОБА_1 та його представника Косова В.І., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, а також ОСОБА_2 та її представника Алексєєва В.В., які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладаючи відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному випадку на норми Правил дорожнього руху України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог ПДР України, в конкретному випадку на п. п. 2.3 б, 13.1 ПДР України, які зазначені працівником поліції в протоколі.
Згідно п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пункт 13.1 ПДР України встановлює, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Судом першої інстанції встановлено, факт вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме: 
1)протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №814314 від 12.06.2024, який в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому є належним на допустимим доказом, й приймається судом до уваги;
2)протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.05.2024;
3)схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.05.2024;
4)письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;
5)фототаблицею до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригод. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 не порушував вимог ПДР України, зіткнення автомобілів уникнути він не міг, а ДТП спричинили порушення ПДР України водієм автомобіля «Honda Accord» номерний знак « НОМЕР_2 », та саме ОСОБА_3 не впевнився в безпечності свого маневру. Однак апеляційний суд не приймає до уваги дані твердження та зазначає наступне.
Так, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 252 КУпАП).
Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що він 03 травня 2024 року о 18:05 годині, в Одеській області, Одеському районі, 440 км автодороги М-05 «Київ-Одеса», керуючи транспортним засобом «Audi A6» номерний знак « НОМЕР_1 », не був уважним, не витримав безпечну дистанцію, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Honda Accord» номерний знак « НОМЕР_2 », чим порушив положення ПДР України, оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.
Апеляційний суд також звертає увагу непослідовність тверджень ОСОБА_1 щодо механізму виникнення ДТП. Так, в письмових поясненнях від 03 травня 2024 року останній зазначив, що під час керування ним автомобілем «Audi A6» номерний знак « НОМЕР_1 », на автодорозі Київ – Одеса, в автомобілі лопнуло колесо та авто повело в сторону, і так відбулось зіткнення з іншим автомобілем (а.с. 22).
При цьому, в письмових поясненнях від 12.06.2024, ОСОБА_1 стверджує, що ДТП відбулась із-за того, що автомобіль прямо перед ним різко перестроювався з правового ряду в його смугу руху, і вже внаслідок цього ОСОБА_1 щоб запобігти зіткненню намагався прийняти в лівий ряд, однак вже було неможливо запобігти зіткненню автомобілів (а.с. 42).
Апеляційний суд також були дослідженні письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які стали свідками ДТП, а саме рухались на своїх транспортних засобах на автодорозі Київ – Одеса одночасно із учасниками ДТП, та які підтвердили в тому числі той факт, що водій Audi рухався на великій швидкості та постійно різко перестроювався. Пояснення вказаних свідків не суперечать між собою, узгоджуються із матеріалами справи, крім того дані свідки були безпосередньо учасниками дорожнього руху, тому були уважними та стежили за дорожньою обстановкою.
При цьому, надані ОСОБА_1 письмові пояснення ОСОБА_6 , апеляційний суд не може взяти до уваги, оскільки останній був лише пасажиром автомобіля Audi, міг не стежили за дорожньою обстановкою, крім того є неповнолітнім сином, особи яка притягується до адміністративної відповідальності.
Так, кожен водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. п. 1.3, 1.9 ПДР України).
ОСОБА_1 зобов`язаний був перед перестроюванням, зміною напрямку свого руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 
Відповідно до п. 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Висновок суду першої інстанції відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Щодо наданих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 висновків експертів щодо дослідження обставин зіткнення автомобілів «Audi A6» та «Honda Accord», апеляційний суд зазначає наступне.
За вимогами ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень КУпАП обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, перевіряються у спосіб та в порядок, що встановлений ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП до повноважень суду апеляційної інстанції не належить функція збирання та встановлення доказів по справі, апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувались раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхиленням їх місцевим судом.
Апеляційний суд зазначає, що ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 не заявляли в суді першої інстанції клопотань про призначення судових автотехнічних експертиз, коли експерту надаються матеріали справи в повному обсязі, а не вибірково. Також слід зазначити, що висновки експертів, зроблені за замовленням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надані лише суду апеляційної інстанції, при цьому поважних причин неподання таких висновків до суду першої інстанції, учасники справи не наводять. 
У зв`язку із викладеним, апеляційний суд не приймає до уваги надані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 висновки експертів щодо дослідження обставин ДТП, оскільки вони не досліджувались судом першої інстанції та є новими доказами.
Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, в тому числі ст. 124 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
ОСОБА_1 реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановленими нормами чинного законодавства.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.
Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Косова Василя Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2024 року.
Апеляційну скаргу адвоката Косова Василя Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький