УХВАЛА

26 травня 2025 року
м. Київ

справа №280/2786/23
адміністративне провадження №К/990/20503/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів: Жука А.В.,  Загороднюка А.Г., 
перевіривши касаційну скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратури на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16.04.2025 у справі №280/2786/23 за позовом першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
03.05.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області до ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд зобов`язати відповідача привести в готовність до використання за призначенням захисну споруду цивільного захисту - протирадіаційне укриття, обліковий №29653, що розташоване за адресою: вул. Соборна, буд.15, м. Вільнянськ, Запорізька область, у відповідності до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 №579 «Про затвердження вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту».
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.07.2023 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.04.2025 апеляційну скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратури задоволено частково.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.07.2023 року в адміністративній справі №280/2786/23 скасовано.
Позов Першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду.
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, 13.05.2025 заступник керівника Запорізької обласної прокуратури через систему «Електронний суд» подав касаційну скаргу до Верховного Суду.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №280/2786/23 є посилання у касаційній скарзі на пункт 2 частини четвертої та підпункти "а", "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Так, скаржник зазначає про необхідність відступлення від висновків Верховного Суду щодо застосування пункту 48 частини другої статті 17-1 Кодексу цивільного захисту України, викладених у постановах Верховного Суду від 23.01.2025 у справі №520/16197/23, від 24.01.2025 у справі №400/9970/23, від 06.02.2025 у справах №160/18617/23, №320/11439/22, від 03.03.2025 у справі №260/4199/22.
Крім того заявник вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та справа становить значний суспільний інтерес.
Верховний Суд звертає увагу скаржника, що положення пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України передбачають можливість оскарження судових рішень в касаційному порядку у разі, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Водночас, Судом установлено, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не посилався на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах за результатом розгляду справ №520/16197/23, №400/9970/23, №160/18617/23, №320/11439/22, №260/4199/22.
З огляду на викладене, Суд відхиляє посилання скаржника на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).
Водночас, Суд зазначає, що таке формальне посилання на постанови Верховного Суду не може вважатись належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки заявником наведено постанови Верховного Суду, висновки яких не застосовувалися судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення.
Ураховуючи наведене, Суд уважає недоведеними наявність підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Таким чином, відповідно до частин 1 та 2 статті 169 та частини 2 статті 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків, шляхом надання до суду уточненої касаційної скарги, з доказами надсилання її копії іншим учасникам справи, в якій навести передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Керуючись статтями 329, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу заступника керівника заступника керівника Запорізької обласної прокуратури на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16.04.2025 у справі №280/2786/23 - залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Ж.М. Мельник-Томенко
А.В. Жук,
А.Г. Загороднюк ,
Судді Верховного Суду