КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                            _____________________________________
Справа  № 371/46/25
Апеляційне провадження
 № 33/824/2340/2025                                                                                                                                                                                                                                                                                            
ПОСТАНОВА
                                                                       
2 травня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
                                                             встановив:
 
постановою судді Миронівського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить  850грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60грн.
26 березня 2025 року ОСОБА_3 через електронний кабінет у системі «Електронний суд» подала до Миронівського районного суду Київської області апеляційну скаргу на постанову судді, яка разом з матеріалами справи надійшла до Київського апеляційного суду 31 березня 2025 року.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 березня 2025 року справу розподілено судді Київського апеляційного суду Мазурик О.Ф.
На підставі розпорядження керівника апарату Київського апеляційного суду від 18 квітня 2025 року №235/05.1-01/25 було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи та розподілено справу судді Київського апеляційного суду Рейнарт І.М.
Вивчивши апеляційну скаргу та додані до неї документи, вважаю, що вона підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.
Порядок оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення передбачений ст. 294 КУпАП.  
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Згідно ч. 1 ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 271 КУпАП повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У рішенні Конституційного Суду України №13-рп/2000 від 16 листопада 2000 року роз`яснено, що положення ч.1 ст.59 Конституції України треба розуміти як конституційне право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного при захисті від обвинувачення та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. При цьому, було визнано такими, що не відповідають Конституції України положення ч.1 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яким обмежується право на вільний вибір особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, як захисника своїх прав, крім адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Зазначене вище рішення було ухвалене в листопаді 2000 року й відповідало положенням діючої на той час редакції Конституції України. У той же час, за Законом України №1401-VIII від 02 червня 2016 року Конституцію України було доповнено ст.131-2, відповідно до якої до Основного Закону внесені зміни, за якими виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також щодо представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Цим же Законом України розділ XV «Перехідні положення» Конституції доповнено п. 16-1, за змістом якого представництво відповідно до ст.131-2 Конституції України виключно адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.
Держава в особі відповідних органів визначає певне коло суб`єктів надання правової допомоги та їх повноваження. Аналіз чинного законодавства України з цього питання дає підстави визначити, зокрема, такі види суб`єктів надання правової допомоги: державні органи України, до компетенції яких входить надання правової допомоги (Міністерство юстиції України, Міністерство праці та соціальної політики України, нотаріат тощо); адвокатура України як спеціально уповноважений недержавний професійний правозахисний інститут, однією з функцій якого є захист особи від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах (ч.2 ст.59 Конституції України); суб`єкти підприємницької діяльності, які надають правову допомогу клієнтам у порядку, визначеному законодавством України; об`єднання громадян для здійснення та захисту своїх прав і свобод (ч.1 ст.36 Конституції України).
Отже, з урахуванням викладеного вище, згідно з положеннями ст.131-2 Конституції України, яка є нормою прямої дії, з 1 січня 2018 року виключно адвокат здійснює представництво особи в апеляційному суді у справах про адміністративні правопорушення.
При цьому, Закону України, який би регулював питання надання правової допомоги фахівцями в галузі права прийнято не було, що виключає можливість фахівців у галузі права представляти інтереси осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності в судовому порядку.
Апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_2 подано ОСОБА_1 , якою на підтвердження своїх повноважень до апеляційної скарги долучено договір про надання юридичних послуг від 10 лютого 2025 року (с.с.64),  диплом магістра за спеціальністю «Правознавство» (с.с.67), та виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, види економічної діяльності: 69.10 діяльність у сфері права (основний), 70.22 консультування з питань комерційної діяльності й керування (с.с.66).
Однак, відповідно до положень ст. 131-2 Конституції України, яка є нормою прямої дії, з 1 січня 2018 року виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в апеляційному суді, і  виключення, що містяться в цій статті не містять категорію справ щодо адміністративних правопорушень.
Матеріали справи не містять підтвердження того, що ОСОБА_1 , є адвокатом.
Разом з тим, за відсутності статусу адвоката, наявність у ОСОБА_1 вищої юридичної освіти та наявність договору про надання юридичних послуг від 10 лютого 2025 року, укладеного між нею та ОСОБА_2 , не свідчить про наявність у неї права бути захисником останнього, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності в апеляційному суді.
За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 не є особою, яка відповідно до положень ст. 294 КУпАП має право подавати апеляційну скаргу на постанову Миронівського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,
 
постановив:
 
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року стосовно ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                      І.М. Рейнарт