Справа № 456/4463/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В.Л. 
Провадження № 22-ц/811/3257/22                 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 
Провадження № 22-ц/811/3188/22

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючий – суддя Цяцяк Р.П., 
               судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,
за участю: секретаря Цьони С.Ю.;
адвоката Василишина К.В. 
– представника позивача ОСОБА_1 ;
адвоката Железняк Н.М. 
– представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 : 
-на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області про залишення заяви про відвід без розгляду та накладення штрафу від 23 листопада 2022 року;
-на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області про накладення штрафу від 23 листопада 2022 року

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2022 року (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 19 травня 2025 року) було частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 107 000 євро /основна сума заборгованості/; 303 441 грн. 30 коп. / 3% річних за прострочення повернення позики/; 5 000 грн. моральної шкоди; 13 620 грн. судового збору та 15 444 грн. 90 коп. витрат за проведення судово-технічної експертизи.
В задоволенні решти позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовлено(том 1, а.с. 216-224).

Крім цього, 23 листопада 2022 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області також було постановлено ухвалу, якою визнано, що звернення ОСОБА_2 із заявою про відвід судді є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.
Залишено без розгляду заяву  ОСОБА_2  про відвід судді.
Застосовано до  ОСОБА_2 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у сумі двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4 786 грн. (том 1, а.с. 211-214).
Крім цього, в цей же день (23 листопада 2022 року) Стрийським міськрайонним судом Львівської області було постановлено ще одну ухвалу – про накладення штрафу, якою визнано дії відповідачки  ОСОБА_2 , наведені у мотивувальній частині цієї ухвали, є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.
Застосовано до  ОСОБА_2 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у сумі двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4 786 грн. (том 1, а.с. 226-229).

Вищезгадані ухвали оскаржила відповідачка ОСОБА_2 .
Апелянт просить оскаржувані ухвали скасувати, покликаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та на порушення норм процесуального права (том 2, а.с. 27-28).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представниці апелянта на підтримання доводів апеляційних скарг та заперечення цих доводів зі сторони представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваних ухвал в межах доводів та вимог поданих на ці ухвали апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Статтею 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1); встановлено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи (ч.2), і якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч.3).
А частиною 3 статті 39 ЦПК України встановлено, що відвід (зокрема – судді) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Матеріалами справи стверджується наступне.

22 листопада 2022 року відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заяву про відвід судді Бучківської В.Л. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до неї про стягнення боргу за договором позики, яка мотивована тим, що згадана суддя та представник відповідачки ОСОБА_3 в минулому «багато років працювали разом та перебувають у неприязних відносинах», що знайшло своє відображення «в минулому судовому засіданні» (том 1, а.с. 203).
Матеріалами справи стверджується, що:
-02 вересня 2021 року позивач звернувся з даним позовом до суду, а відтак станом на 22 листопада 2022 року дана справа перебувала в провадженні суду вже більше 14 місяців;
-18 липня 2022 року до участі у розгляді справи в якості представника ОСОБА_2 вступив згаданий у заяві останньої адвокат Андрейків Ю.Я. (том 1, а.с. 146-148), а відтак станом на 22 листопада 2022 року він вже п`ятий місяць був представником ОСОБА_2 ;
-«минуле судове засідання» мало місце 19 жовтня 2022 року (том 1, а.с. 185-193), тобто заява про відвід судді була поданою ОСОБА_2 до суду на 34 день після цього «минулого судового засідання» і напередодні чергового судового засідання призначеного на 11-00 год. 23.11.2022 року. 
Тобто, як вбачається з вищенаведеного, ОСОБА_2 (виходячи саме з її версії підстав для відводу судді) вже давно було відомо про «неприязні відносини» між її представником та суддею, однак відвід судді було заявлено набагато пізніше «двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу», вимога про що міститься у частині 3 статті 39 ЦПК України.
Принагідно слід зауважити, що ОСОБА_2 сама є адвокатом, а тому є добре обізнаною з вищезгаданими положеннями ЦПК України.
На переконання колегії суддів, за наведених вище обставин в їх сукупності суд вправі був визнати подання ОСОБА_2 22.11.2022 року до суду заяви про відвід судді – з урахуванням наведених у цій заяві підстав - зловживанням процесуальними правами і доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 цього висновку не спростовують.

Як вже зазначалося вище, в цей же день (23 листопада 2022 року) судом було постановлено ще одну ухвалу про застосування до відповідачки ОСОБА_2 заходів процесуального примусу: також за зловживання процесуальними правами і також у вигляді штрафу у сумі двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4 786 грн. 
Як вбачається з мотивувальної частини цієї (другої за день) ухвали, ця ухвала мотивована тим, що ОСОБА_2 протягом усього розгляду справи судом першої інстанції «систематично зловживала процесуальними правами, що зокрема, виразилося в тому, що відповідач не з`явилася в судові засідання 26.10.2021, 28.01.2022, 28.02.2022, 05.05.2022, 29.06.2022, 18.07.2022, 22.09.2022, 20.10.2022, при цьому в судові засідання, які були призначені на 28.02.2022, 18.07.2022, 22.09.2022, 20.10.2022 відповідач не з`явилася без поважних причин, жодної заяви на адресу суду не подала і в подальшому причини неявки в судові засідання не пояснила, жодних підтверджуючих документів на адресу суду не подала. 19.10.2022 відповідач ОСОБА_2 безпричинно покинула судове засідання, яке проводилося в режимі відеоконференції за її заявою. … Відповідач подавала процесуальні документи суду, зокрема відзив на позовну заяву, пояснення, з порушенням строків надсилання такий копій стороні позивача, що зумовлювало відкладення судових засідань», подавала необґрунтовані клопотання, «Заява про відвід, подана відповідачем визнана судом зловживанням процесуальними правами і така залишена без розгляду», а поведінка її адвоката, його «твердження, запитання та клопотання свідчать, що адвокат не був ознайомлений з матеріалами справи» (том 1, а.с. 226-229).
В той же час, як стверджується матеріалами справи, поведінка адвоката Карпінської І.Я. послугувала правовою підставою для реагування судом в цей же день (23 листопада 2022 року) на таку поведінку іншими судовими рішеннями, зокрема: ухвалою про накладення штрафу та окремою ухвалою, а тому така поведінка адвоката не може бути інкримінованою його довірительці ОСОБА_2 , як зловживання процесуальними правами з її сторони. 
Подання ОСОБА_2 22.11.2022 року до суду заяви про відвід судді в цей же день (23 листопада 2022 року) вже було визнано зловживанням процесуальними правами іншою ухвалою суду (про що вже зазначалося вище), а за змістом статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Зважаючи на дати, які наведені в цій ухвалі (з 26.10.2021 року по 20.10.2022 року), зловживання процесуальними правами зі сторони ОСОБА_2 мало місце протягом тривалого періоду часу. В той же час, ця ухвала (як і вище згадана – про залишення заяви про відвід судді без розгляду) не містить доводів стосовно того, чому саме (в один і той же день) таке зловживання процесуальними правами, як подання заяви про відвід судді з грубими порушеннями процесуального права, було «виділено» з цілого ряду інших зловживань процесуальними правами – з постановленням ухвали стосовно саме цього зловживання, а також іншої ухвали – стосовно всіх інших зловживань процесуальними правами.

Заходи процесуального примусу в цивільному судочинстві – це встановлені законом процесуальні дії, що застосовуються судом до осіб, які порушують встановлені в суді правила або протиправно перешкоджають здійсненню цивільного судочинства.
Метою застосування заходів процесуального примусу є охорона та відновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу шляхом припинення правопорушень, які протиправно перешкоджають здійсненню цивільного судочинства, а також належне реагування на порушення встановлених правил в суді.

За змістом частини 1 статті 148 ЦПК України, максимальний розмір штрафу, який може застосувати суд в якості заходу процесуального примусу, - три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною 2 статті 148 ЦПК України передбачені збільшені розміри штрафу – до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак – за наявності кваліфікуючих обставин: зокрема – повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами.
Друга за 23 листопада 2022 року ухвала про накладення штрафу на ОСОБА_2 не містить посилання на частину 2 статті 148 ЦПК України, як на правову підставу для застосування до ОСОБА_2 такого виду заходу процесуального примусу, як штраф.
В той же час, на ОСОБА_2 за один день (23 листопада 2022 року) двома ухвалами суду було накладено штрафів за зловживання процесуальними правами у сумі 4 (чотирьох) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто – у розмірі, що перевищує максимальний, який встановлений частиною 1 статті 148 ЦПК України.
З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, колегія суддів вважає, що подвійне протягом одного дня (23 листопада 2022 року) застосування одного і того ж виду заходу процесуального примусу (штрафу) до однієї і тієї особи (відповідачки ОСОБА_2 ) з однієї і тієї ж підстави (зловживання процесуальними правами) в сумі, що перевищує максимальну передбачену частиною 1 статті 148 ЦПК України, суперечить законодавству, яке регламентує застосування заходів процесуального примусу (глава 9 ЦПК України), зокрема – і меті застосування цих заходів, а тому приходить до висновку про те, що друга ухвала суду від 23 листопада 2022 року (про накладення штрафу на ОСОБА_2 ; том 1, а.с. 226-229) підлягає скасуванню. 

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 (пункти 1 та 2 частини 1), 375, 376 (пункт 4 частини 1), 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області про залишення заяви про відвід без розгляду та накладення штрафу від 23 листопада 2022 року - без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області про накладення штрафу від 23 листопада 2022 року скасувати.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 19 травня 2025 року.

       Головуючий:                                                Цяцяк Р.П.

       Судді:                                                                Ванівський О.М.

                                                                        Шеремета Н.О.