УХВАЛА
 
08 квітня 2025 року
м. Київ
 
справа № 607/21964/24
провадження № 61-4364ск25 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Моленя Ростислава Богдановича на постанову Тернопільського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису, 
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаною заявою, заінтересована особа - ОСОБА_1 , в якій просила суд видати обмежувальний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:
- заборонити ОСОБА_1 перебувати у місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_2 за адресою: 
АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2 ;
- заборонити ОСОБА_1 наближатися на відстань 500 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_2 за адресою: 
АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2 ;
- заборонити ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_2 , контактувати із нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також у будь-який спосіб спілкуватися;
- заборонити ОСОБА_1 особисто і через третіх осіб розшукувати її - ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 
від 11 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року, заяву  ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, задоволено частково.
Видано обмежувальний припис строком на 3 (три) місяці, згідно якого:
- заборонено ОСОБА_1 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2 ;
- заборонено ОСОБА_1 наближатися на відстань 200 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_2 , за адресою: 
АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2 ;
- заборонено ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори 
із ОСОБА_2 , контактувати із нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також в будь-який спосіб спілкуватися;
- заборонено ОСОБА_1 особисто і через третіх осіб розшукувати її - ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися із нею.
У задоволенні решти вимог заяви, відмовлено.
31 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Молень Р. Б. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Тернопільського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року (повний текст постанови виготовлено 28 лютого 2025 року, касаційна скарга надійшла до суду 07 квітня 2025 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржуване судове рішення.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Заявником порушено вимоги пункту першого частини другої статті 392 ЦПК України, а саме: невірно вказана назва суду, до якого подається касаційна скарга.
Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції 
у цивільних справах є Верховний Суд.
У касаційній скарзі представником заявника вказано, що касаційна скарга подається до Верховного Суду України.
Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Представником заявника у змісті прохальної частини зазначено: «Скасувати постанову Тернопільського апеляційного суду від 18.02.2025 року у справі 
№ 607/21964/24».
 
Таким чином сформульована прохальна частина касаційної скарги не в повній мірі відповідає повноваженням суду касаційної інстанції.
 
Згідно з частиною першою статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:
 
1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;
 
2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема                      за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;
 
3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення                              у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;
 
4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;
 
5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду                                      у відповідній частині;
 
6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження 
у справі у відповідній частині;
 
7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
 
Відповідно, представнику заявника необхідно уточнити прохальну частину 
з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, визначених змістом статті 409 ЦПК України та надати суду уточнену редакцію касаційної скарги разом з її копіями та доданими матеріалами відповідно до кількості учасників справи.
 
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.
 
У касаційній скарзі представник заявника просить скасувати постанову Тернопільського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року. 
 
Отже, представнику заявника необхідно повідомити суд, чи оскаржує він рішення суду першої інстанції, зважаючи на те, що оскаржуваною постановою апеляційного суду рішення суду першої залишено без змін. 
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Моленя Ростислава Богдановича на постанову Тернопільського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць