ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2025 року
м. Київ
справа № 500/4402/19
провадження № 61-15770св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (далі - Верховний Суд):головуючого - Крата В. І., суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. (суддя-доповідач),
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Капінус Андрій Анатолійович, 
на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 квітня 2024 року у складі судді Пащенко Т. П. та постанову Одеського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року у складі колегії суддів: 
Драгомерецького М. М., Громіка Р. Д., Дришлюка А. І.
у справі за позовом  ОСОБА_1  (далі - позивач) до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» 
(далі - відповідач, ДП «Адміністрація морських портів України»), третя 
особа - Первинна профспілкова організація Ізмаїльського порту (далі - профспілка), про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ухвалив постанову про таке:
I. Вступ
1.           У червні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача за участі третьої особи про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 
2.           Відповідач позовні вимоги не визнав.
3.           Суд першої інстанції у позові відмовив, і його позицію підтримала апеляційна інстанція.
4.           Позивач оскаржив рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку. Підставою оскарження вказав те, що суди не врахували висновків, викладених у постановах Верховного Суду, перелік яких навів у касаційній скарзі.
Також вказує, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги та належним чином не дослідили наявні у матеріалах справи докази, а саме докази, які підтверджують, що у відповідача перед звільненням позивача були наявні вакантні посади, які не були йому запропоновані.
Разом з тим, вказує, що суд апеляційної інстанції не дослідив та не надав належної оцінки доводам позивача, які були викладені в апеляційній скарзі, зокрема, щодо порушення відповідачем вимог статей 42, 49-2 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) в частині недотримання процедури вивчення переважного права на залишення на роботі та невиконання відповідачем вимог статті 49-2 КЗпП в частині пропонування позивачу всіх наявних посад на підприємстві.
5.           Ключовими питаннями у спірних правовідносинах є: 
1). Чи законним було звільнення позивача?
2). Чи має право він на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу?
6.           Оскаржувані судові рішення переглядаються в межах, передбачених статтею 400 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), у зв`язку з чим Верховний Суд вирішує питання права, а не факту.
ІІ. Короткий зміст позовних вимог
7.           Позов обґрунтований наступним:
-                  15 травня 2019 року позивача звільнено з посади контролера на контрольно-пропускному пункті загону охорони морського порту служби морської безпеки Ізмаїльської філії ДП «Адміністрація морських портів України» на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП у зв`язку зі скороченням штату;
-                  позивач є членом Професійної спілки робітників морського транспорту України та перебуває на обліку в первинній профспілковій організації Ізмаїльського порту;
-                  роботодавець не звертався із поданням до профспілки, членом якої він 
є, тому остання не надавала згоди на звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП;
-                  11 квітня 2019 року відповідач звернувся до Первинної профспілкової організації Ізмаїльського порту з поданням у якому, керуючись статтею 43 КЗпП просив надати згоду на звільнення контролерів на контрольно-пропускному пункті загону охорони морського порту служби морської безпеки 15 травня 2019 року, на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП за скороченням чисельності штату;
-                  таке звернення відбулося з порушенням умов колективного договору, оскільки є несвоєчасним, не містить інформації щодо об`єктивних причин звільнення працівників, строків проведення звільнення, а також у ньому не зазначено заходів стосовно працевлаштування працівників;
-                  у наказах Ізмаїльської філії ДП «Адміністрації морських портів України» 
від 05 лютого 2019 року № 17/14 про скорочення чисельності та штату служби морської безпеки та від 27 березня 2019 року № 38/14 про внесення змін до наказу № 17/14, підставою для скорочення працівників, зазначено укладення між Ізмаїльською філією ДП «Адміністрація морських портів України» та Товариством 
з обмеженою відповідальністю «Охорона компанія «Альфа безпека» (далі - ТОВ «Охорона компанія «Альфа безпека», товариство) договору від 25 січня 2019 року № 4-В-ІЗФ-19 про надання послуг з підтримання режиму перебування 
і переміщення в морському порту;
-                  зазначене дає підстави для висновку, що скорочення штату працівників відбувалося штучно, процедура скорочення не була дотримана, що призвело до порушення прав звільнених працівників, зокрема, позивача;
-                  відповідач не врахував особливості правового регулювання діяльності морських портів та функціонування служби охорони на режимних об`єктах. Законом передбачено обов`язкове створення та забезпечення функціонування 
в Адміністрації морських портів України загонів охорони морського порту, а отже скорочення працівників загону охорони морського порту служби морської безпеки знаходиться поза межами розсуду роботодавця;
-                  крім того, договір про надання послуг з охорони, укладений між відповідачем та ТОВ «Охоронна компанія «Альфа Безпека», набрав чинності з 01 січня 2019 року, тобто за п`ять місяців до звільнення позивача із займаної посади, до початку процедури попередніх консультацій та отримання або неотримання згоди профспілки на скорочення. Зазначений факт вказує на упереджене ставлення відповідача до процедури скорочення та заплановане порушення законодавства. Крім того, за умовами цього договору, відповідач сплачував кошти протягом майже шести місяців за роботу, яку фактично виконували працівники підприємства, зокрема, й позивач;
-                  відповідачем було порушено його право на переважне право залишення на роботі;
-                  відсутні докази того, що відповідач належним чином виконав вимоги законодавства, і запропонував позивачу всі вакантні посади (інша робота), які були та з`явилися на підприємстві та його відокремлених підрозділах протягом періоду з дня повідомлення про звільнення до дня розірвання трудового договору і які існували на день звільнення;
-                  надані відповідачем документи під назвою «Ознайомлення із списком вакантних посад в Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості» 
не є належним доказом виконання ним вимог статті 49-2 КЗпП;
-                  також надані відповідачем «Пропозиції про переведення на посаду» 
не є належним доказом виконання обов`язку відповідача запропонувати всі інші вакансії на підприємстві, оскільки з її тексту не можливо встановити, які саме із вакантних посад були запропоновані позивачу;
-                  у зв`язку з порушенням трудових прав, він має право на відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
8.           Враховуючи викладене, остаточно сформувавши позовні вимоги, позивач просив:
-                  поновити його на посаді контролера на контрольно-пропускному пункті загону охорони морського порту служби морської безпеки;
-                  стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу 
у розмірі 835 920,12 грн;
ІII. Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
9.           Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 квітня 2024 року, яке залишене без змін постановою Одеського апеляційного суду 
від 07 листопада 2024 року, у позові відмовлено. 
10.        При відмові в позові, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з наступного:
-                  позивач не може займати наявні вакантні посади з підстав відсутності 
у нього відповідної освіти, кваліфікації, стажу або відсутності такої посади на підприємстві;
-                  позивач, ознайомившись з переліком вакансій, в тому числі й наданих йому після звільнення, не виявив бажання на заміщення хоча б однієї з великого переліку вакантних посад, які були наявними у всіх філіях відповідача, інших підприємствах у м. Ізмаїл та Ізмаїльському району, ТОВ «Охоронна компанія «Альфа-безпека», а також отримати професійно-технічну освіту за допомогою служби зайнятості;
-                  також позивача було ознайомлено з графіком навчальних груп Державного навчального закладу «Одеський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості» на 2019 рік;
-                  позивач не має бажання ані працевлаштовуватися на запропоновані йому відповідачем посади, які відповідають його професії/спеціальності, ані отримувати професійно-технічну освіту, з метою працевлаштування в інших підприємствах, організаціях, установах;
-                  відповідач виконав свій обов`язок стосовно працевлаштування позивача, запропонувавши йому всі вакантні посади у нього, а не лише у Ізмаїльській філії відповідача, які він проігнорував;
-                  звільнення відбулось через відсутність обґрунтування профспілковим комітетом відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, у зв`язку із чим відповідач на законних підставах мав право звільнити позивача без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).
IV. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
11.        У касаційній скарзі позивач просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
12.        Касаційна скарга мотивована таким:
-                  судами не взято до уваги та належним чином не досліджено наявні 
в матеріалах справи докази, які підтверджують, що у відповідача перед звільненням позивача були наявні вакантні посади, які не були запропоновані позивачу та про наявність яких замовчав відповідач;
-                  суд апеляційної інстанції не перевірив доводів позивача про порушення відповідачем вимог статті 42 КЗпП щодо забезпечення переважного права позивача на залишення на роботі;
-                  судами проігноровано той факт, що після звільнення позивача відповідач не скоротив всі аналогічні посади по всьому підприємству;
-                  суди не звернули уваги, що надані відповідачем докази, а саме «Ознайомлення із списком вакантних посад Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості» не підтверджують виконання роботодавцем вимог статті 49-2 КЗпП, оскільки зазначеною статтею визначено, що роботодавець має саме запропонувати, а не ознайомити працівника з іншою роботою;
-                  крім того, не є належним доказом виконання відповідачем вимог статті 49-2 КЗпП лист ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека» щодо працевлаштування позивача, оскільки товариство не є структурним підрозділом ДП «Адміністрація морських портів»;
-                  відповідач не надав належних та допустимих доказів пропонування позивачу вакантних посад на підприємстві;
-                  суди не надали оцінку наявним в матеріалах справи доказам та обставинам щодо виконання відповідачем вимог трудового законодавства при звільнені позивача;
-                  суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 569/9913/18, від 25 липня 2018 року у справі 
№ 382/1039/16-ц, від 23 січня 2018 року у справі № 273/212/16-ц, від 29 січня 
2020 року у справі № 761/41149/16-ц, від 18 вересня 2018 року у справі 
№ 800/538/17, від 22 вересня 2020 року у справі № 161/7196/19, від 09 грудня 
2021 року у справі № 646/2661/20-ц, Верховного Суду України від 01 квітня 
2015 року у справі №6-40цс15, від 25 травня 2016 року у справі № 6-3048цс15.
V. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
13.        03 січня 2025 року представник третьої особи подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, просив її задовольнити, навівши такі мотиви:
-                  звільнення позивача відбулося з недотримання відповідачем процедури вивчення та врахування переважного права на залишення на роботі, про що наголошувалося представниками позивача та третьої особи у судових засіданнях;
-                  суди дійшли помилкового висновку про відсутність необхідності застосування процедури врахування переважного права при звільнення позивача, оскільки у філії відбулося скорочення усіх посад контролерів на КПП та відповідно звільнено усіх працівників;
-                  суди не звернули увагу на те, що у відповідача до початку проведення процедури звільнення позивача та після його звільнення були вакантні аналогічні посади контролерів на контрольно-пропускному пункті загону охорони морського порту служби морської безпеки відповідної філії в інших структурних підрозділах;
-                  крім того, звільнення позивача відбулося з порушенням частини третьої статті 49-2 КЗпП, оскільки йому не було запропоновано всіх вакантних посад;
-                  у матеріалах справи немає доказів на підтвердження виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо ознайомлення позивача із списком вакантних посад на день звільнення;
-                  твердження відповідача, що на день звільнення вільні вакантні посади на підприємстві були відсутні нічим не підтверджується.
14.        09 січня 2025 року представник відповідача подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу та навів такі мотиви для відмови у її задоволенні:
-                  про вивільнення, яке відбулось 15 травня 2019 року, позивача було персонально попереджено 08 лютого 2019 року, що підтверджується попередженням про вивільнення, від підпису про ознайомлення з «Попередженням про вивільнення» позивач відмовився в присутності посадових осіб відповідача, що спростовує доводи касаційної скарги щодо порушення процедури звільнення;
-                  позивачем отримано неповну середню освіту, що звужує коло посад, які він має займати у відповідача без належної спеціалізованої освіти, тому суд дійшов правильного висновку про неможливість займання позивачем деяких посад через відсутність такої на підприємстві та відсутності відповідної освіти, що підтверджується кваліфікаційними вимогами для посади згідно посадової інструкції;
-                  також суди обґрунтовано вказали про неможливість займання позивачем жодної з перелічених в листах центрів зайнятості вакантних посад з підстав відсутності відповідної освіти, кваліфікації, стажу або відсутності такої посади на підприємстві;
-                  матеріалами справи також встановлений факт ознайомлення позивача 
з усіма вакансіями та факт відмови від їх зайняття;
-                  бажання бути працевлаштованим на будь-яку із запропонованих посад до ДП «Адміністрація морських портів України» та ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека» позивач не виявив;
-                  суди встановили необхідні факти і відповідні їм правовідносини, у зв`язку 
з чим дійшли обґрунтованого висновку про відмову в позові.
VI. Рух справи у суді касаційної інстанції 
15.        26 листопада 2024 року представник позивача звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду.
16.        Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2024 року відкрито касаційне провадження.
17.        20 лютого 2025 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
18.        У березні 2025 року до Верховного Суду від представника відповідача надійшло клопотання про закриття касаційного провадження у справі, посилаючись на пункт 4 частини першої статті 396 ЦПК.
19.        Ухвалою Верховного Суду від 21 квітня 2025 справу призначено до судового розгляду.
VII. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
20.        У структурі Ізмаїльської філії ДП «Адміністрація морських портів України», відповідно до вимог статті 10 Закону України «Про морські порти України» від 17 травня 2012 року № 4709-VI (далі - Закон № 4709-VI), створено службу морської безпеки, до складу якої входить загін охорони морського порту. Його функції відповідають вимогам Порядку організації охорони морських та річкових портів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27 березня 
2013 року № 198 (далі - Порядок № 198).
21.        ДП «Адміністрація морських портів України» забезпечує підтримку режиму перебування в морському порту із залученням сторонніх охоронних послуг на договірних засадах, що відповідає вимогам частини третьої статті 10 Закону № 4709-VI.
22.        Відповідно до пункту 6.1.3 Статуту ДП «Адміністрація морських портів України», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури від 02 квітня 
2018 року № 149 (далі - Статут) підприємство має право за погодженням 
з Уповноваженим органом управління, відповідно до законодавства України створювати, реорганізовувати та ліквідовувати філії «Адміністрації морських портів», які не мають статуту юридичної особи, наділяться майном підприємства, можуть мати окремий баланс та діють на підставі положень, які затверджуються уповноваженим органом управління. Таким органом управління відповідно до пункту 1.1 статуту є Міністерство інфраструктури України, яке у порядку, визначеному пунктом 9.1 статуту погоджує здійснення підприємницької діяльності філії.
23.        Наказом ДП «Адміністрація морських портів України» від 11 жовтня 
2017 року № 298 з метою удосконалення процесу надання охоронних послуг щодо охорони морських портів створено робочу групу, до складу якої увійшов представник Ізмаїльської філії.
24.        Упродовж часу роботи робочої групи прийнято висновок, який затверджено головою робочої групи 02 листопада 2017 року та погоджено виконуючим обов`язки голови ДП «Адміністрація морських портів України» 03 листопада 
2017 року, на підставі чого винесено окреме доручення від 04 грудня 2017 року за № 69 в частині опрацювання питань та заходів щодо оптимізації чисельності та штату працівників охорони та пом`якшення несприятливих наслідків реформування у колективах служби морської безпеки. Вказаним окремим доручення визначено опрацювання проектів меморандумів щодо забезпечення відносно працівників, які підлягають вивільненню переважного права на укладення трудового договору 
з майбутнім переможцем закупівлі, що у свою чергу є наслідком для здійснення заходів щодо письмового інформування відповідних профспілкових організацій.
25.        З метою підвищення ефективності господарської діяльності, раціонального використання матеріальних ресурсів та оптимізації витрат на утримання структурних підрозділів відповідача, було прийняте управлінське рішення стосовно доцільності скорочення чисельності та штату служби морської безпеки Ізмаїльської філії ДП «Адміністрація морських портів України».
26.        02 листопада 2017 року головою ДП «Адміністрація морських портів України» затверджено висновок про економічну доцільність зміни діючої системи підтримання встановленого режиму перебування і переміщення (в тому числі в морському порту Ізмаїл), який забезпечують адміністрації морських портів, із залученням сторонніх спеціалізованих охоронних організацій замість штатних працівників.
27.        Окремим дорученням ДП «Адміністрація морських портів України» 
від 04 грудня 2017 року № 69 доручено начальникам Одеської, Іллічівської та Ізмаїльської філій підприємства опрацювати питання щодо оптимізації чисельності та штату працівників загонів охорони морського порту (охоронців) служб морської безпеки у зв`язку з реформуванням служб морської безпеки у філіях. Розробити та надати заходи щодо пом`якшення несприятливих наслідків реформування 
у колективах служби морської безпеки. Опрацювати проекти меморандумів щодо забезпечення стосовно працівників, які підлягають вивільненню, переважного права на укладення трудового договору з майбутнім переможцем закупівлі, що 
у свою чергу є наслідком для здійснення заходів щодо письмового інформування відповідних профспілкових організацій. 
28.        14 лютого 2018 року № 10/1/06-64 Державне підприємство «Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України» (далі - ДП «Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України») на запит ДП «Адміністрація морських портів України» надало висновок щодо доцільності здійснення підприємством оптимізаційних заходів стосовно залучення сторонніх охоронних послуг для підтримання режиму перебування 
в окремих морських портах. 
29.        16 березня 2018 року Первинна профспілкова організація Ізмаїльського порту повідомила керівництво Ізмаїльської філії ДП «Адміністрація морських портів України» про необхідність скасування заходів, пов`язаних з вивільненням працівників загону охорони морського порту служби морської безпеки.
30.        23 березня 2018 року керівництвом ДП «Адміністрація морських портів України» проведено спільну нараду з представниками профспілкових організацій щодо обговорення заходів з реалізації комплексу дій, спрямованих на пом`якшення наслідків, пов`язаних із залученням сторонніх охоронних послуг, за результатами якої вирішено всі організаційно-правові заходи щодо розгляду питання про можливу заміну працівників загону охорони морського порту служби морської безпеки на охоронців приватних охоронних структур проводити з суворим дотриманням норм чинного законодавства. Організувати роботу відповідних підпорядкованих структурних підрозділів, які відповідають за роботу з персоналом, щодо проведення організаційно-правових заходів з дотриманням чинного законодавства про працю стосовно кожного працівника, який потенційно підлягає можливому вивільненню, у зв`язку з проведенням тендеру на закупівлю охоронних послуг.
31.        Висновком експертного дослідження від 18 червня 2018 року № 1 /05-18 підтверджено висновки про економічну доцільність заміни загонів охорони морських портів Одеської, Іллічівської та Ізмаїльської філій ДП «Адміністрація морських портів України» на підрозділи сторонніх спеціалізованих охоронних організацій, зазначені у висновку від 02 листопада 2017року.
32.        25 січня 2019 року між ДП «Адміністрація морських портів України» та
ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека», за результатами проведеної процедури відкритих торгів, укладений договір № 4-В-ІЗФ-19 про надання послуг 
з підтримання режиму перебування і переміщення в морському порту. Додатком до зазначеного договору є Меморандум про взаємопорозуміння, основною метою якого є надання пріоритетного права на працевлаштування працівників, які підлягають вивільненню.
33.        Розпорядженням Ізмаїльської філії ДП «Адміністрація морських портів України» від 29 січня 2019 року № 1/14, з метою забезпечення дотримання чинного законодавства України при вивільненні контролерів на контрольно-пропускному пункті загону охорони морського порту служби морської безпеки за скороченням чисельності та штату, вирішено провести анкетування контролерів.
34.        Позивач від заповнення анкети та надання інформації щодо наявних обставин, що унеможливлюють звільнення з ініціативи роботодавця відмовився, про факт чого складено акт від 31 січня 2019 року.
35.        30 січня 2019 року листом № 164/14-01-08/Вих/14, на виконання пункту 3 Меморандуму про взаємопорозуміння до ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека» було надано список працівників загону охорони морського порту служби морської безпеки, які підлягають вивільненню за скороченням чисельності та штату.
36.        01 лютого 2019 року Ізмаїльська філія ДП «Адміністрація морських портів України» повідомила Професійну спілку працівників морського транспорту України та Первинну профспілкову організацію Ізмаїльського порту про заплановане скорочення чисельності та штату із зазначенням причин, дати скорочення. 
37.        Наказом Ізмаїльської філії ДП «Адміністрація морських портів України» 
від 05 лютого 2019 року № 17/14 «Про скорочення чисельності та штату служби морської безпеки» (зі змінами, внесеними наказом від 27 березня 2019 року 
№ 38/14) зі штатного розпису Ізмаїльської філії з 16  травня 2019 року виключенню штат та чисельність загону охорони морського порту служби морської безпеки, 
а саме - посади контролера на контрольно-пропускному пункті з посадовим окладом 5 300 грн, усього - 48 штатних одиниць. 
38.        11 лютого 2019 року в листі № 246/14-01-07/Вих/14 ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека», для вжиття заходів щодо запобігання різкому зростанню безробіття під час з вивільнення працівників, з метою зняття соціальної напруги та пом`якшення наслідків звільнення, було запропоновано прийняти участь у зустрічі з Ізмаїльським міськрайонним центром зайнятості та працівниками загону охорони морського порту служби морської безпеки, які підлягають з звільненню, 
з метою доведення пропозицій щодо працевлаштування працівників загону охорони морського порту служби морської безпеки, які підлягають вивільненню.
39.        ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека» листом № 0103/1 від 01 березня 2019 року звернулась до відповідача для отримання інформації щодо проведеної процедури скорочення з метою надання вивільненим працівникам загону охорони морського порту служби морської безпеки можливості працевлаштування.
40.        05 березня 2019 року відбулася зустріч контролерів на контрольно-пропускному пункті загону охорони морського порту служби морської безпеки і представників Ізмаїльської філії ДП «Адміністрація морських портів України» та ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека», на якій було обговорено питання працевлаштування працівників загону охорони морського порту служби морської безпеки, після вивільнення за скороченням чисельності та штату до 
ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека».
41.        13 березня 2019 року за наслідками робочої зустрічі керівництва Ізмаїльської філії ДП «Адміністрація морських портів України» та Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості досягнуто домовленості про співпрацю між відповідачем та Ізмаїльським міськрайонним центром зайнятості щодо забезпечення та працевлаштування працівників загону охорони морського порту служби морської безпеки у зв`язку зі скороченням.
42.        Розпорядженням Ізмаїльської філії ДП «Адміністрація морських портів України» від 19 березня 2019 року № 4/14 з метою забезпечення дотримання чинного законодавства України при вивільненні контролерів на контрольно-пропускному пункті загону охорони морського порту служби морської безпеки за скороченням чисельності та штату, вирішено повторно провести анкетування контролерів. 
43.        21 березня 2019 року позивач відмовився від заповнення анкети та надання інформації щодо обставин, що унеможливлюють звільнення з ініціативи роботодавця. 
44.        11 квітня 2019 року відповідач звернувся до первинної профспілкової організації Ізмаїльського порту із поданням про надання згоди на звільнення 
15 травня 2019 року, за скороченням чисельності та штату за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП, контролерів на контрольно-пропускному пункті загону охорони морського порту служби морської безпеки, усього - 41 працівника, зокрема й позивача. 
45.        Згідно з протоколом засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації Ізмаїльського порту від 23 квітня 2019 року № 56 профспілковою організацією прийнято рішення про відмову у наданні згоди на звільнення 15 травня 2019 року, за скороченням чисельності та штату за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП, контролерів на контрольно-пропускному пункті загону охорони морського порту служби морської безпеки.
46.        26 квітня 2019 року Ізмаїльська філія ДП «Адміністрація морських портів України» повідомила первинну профспілкову організацію Ізмаїльського порту про невідповідність протоколу від 23 квітня 2019 року № 56 ходу засідання та необґрунтованість прийнятого рішення. 
47.        Наказом Ізмаїльської філії ДП «Адміністрація морських портів України» 
від 15 травня 2019 року № 85-ос позивача звільнено з посади контролера загону охорони морського порту служби морського порту, видано трудову книжку, про що свідчить підпис в Книзі обліку трудових книжок та проведено розрахунок.
48.        Листом Професійної спілки працівників морського порту України за № 01-059 від 28 лютого 2019 року рекомендовано керівнику Ізмаїльської філії ДП «Адміністрація морських портів України» вжити заходи з припинення процедури скорочення та виключення зі штатного розпису Ізмаїльської філії ДП «АМПУ» 
48 контролерів служби морської безпеки.
49.        08 квітня 2019 року Адміністрація порту направила відповідь про заплановане скорочення чисельності та штату контролерів на контрольно-пропускному пункті загону охорони морського порту служби морської безпеки, із обґрунтуванням запланованих змін в організації виробництва і праці, а саме оптимізації діючої системи підтримання режиму перебування і переміщення в морському порту, враховуючи необхідність підвищення ефективності економічної діяльності філії та зниження витрат, ефективності використання робочого часу та оптимізації управлінської діяльності. Також, доведено до відома про роботу, яка проводиться щодо працевлаштування працівників, що підлягають вивільненню, зауважено про можливість підтримання режиму перебування в морському порту із залученням сторонніх охоронних послуг на договірних засадах, яка надана нормами чинного законодавства. 
50.        Згідно протоколу наради керівництва Ізмаїльської філії від 14 травня 
2018 року «Щодо запровадження змін в організації виробництва та праці служби морської безпеки», керівництвом визнано доцільним зміни в організації виробництва та праці служби морської безпеки та передачу функцій з підтримання режиму перебування і переміщення в морському порту стороннім організаціям та начальникам СМБ та ВУП ініціювати закупівлю відповідних послуг та розпочати процедуру скорочення чисельності та штату служби морської безпеки 
з дотриманням чинного законодавства.
51.        Про вивільнення, яке відбулось 15 травня 2019 року, позивача було персонально попереджено 08 лютого 2019 року, що підтверджується попередженням про вивільнення, який від підпису про ознайомлення 
з «Попередженням про вивільнення» відмовився в присутності посадових осіб відповідача.
52.        Згідно з довідкою Первинної профспілкової організації Ізмаїльського порту № ПК-ІІІ від 04 червня 2019 року, позивач перебуває на обліку в Первинній профспілковій організації Ізмаїльського порту та є членом Професійної спілки робітників морського транспорту України.
53.        З метою забезпечення працевлаштування, позивачу пропонувались наявні вакантні засади в ДП «Адміністрація морських портів України» станом 
на 04 лютого 2019 року (від підпису про ознайомлення позивач відмовився 
в присутності посадових осіб відповідача), 18 лютого 2019 року, 25 лютого 
2019 року (позивач зазначив що він на переведення на запропоновані посади не згоден), 04 березня 2019 року, 11 березня 2019 року, 18 березня 2019 року, 
25 березня 2019 року, 01 квітня 2019 року, 15 квітня 2019 року (від підпису про ознайомлення позивач відмовився в присутності посадових осіб позивача) та було позивача ознайомлено зі списком наявних вакантних посад по м. Ізмаїл та Ізмаїльському району згідно відомостей, наданих Ізмаїльським міськрайонним центром зайнятості, станом на 20 березня 2019 року, 28 березня 2019 року, 
02 квітня 2019 року, 11 квітня 2019 року, 17 квітня 2019 року, 06 травня 2019 року. Про факт ознайомлення позивача з вакансіями по ДП «Адміністрація морських портів України» та по м. Ізмаїл Ізмаїльському району свідчать відповідні підписи позивача на Пропозиції про переведення на посаду з зазначенням не згоди 
з переведенням, а також зазначення в пропозиціях, що від підпису про ознайомлення з пропозиціями про переведення на посади позивач відмовився 
в присутності посадових осіб відповідача. В тому числі, позивачу була запропонована вакантна посада прибиральника виробничих приміщень по Ізмаїльській філії, проте позивач на переведення на запропоновану посаду відмовився, про що свідчить зазначення в пропозиції від підпису про ознайомлення позивач відмовився в присутності посадових осіб відповідача.
54.        Листом Ізмаїльської філії ДП «Адміністрація морських портів України» 
від 07 листопада 2019 року № 1521/14-01-08/вих/14 позивача на виконання вимог статті 42-1 КЗпП запрошено для укладання трудового договору з Ренійською філією ДП «Адміністрація морських портів України» та Південної філії 
ДП «Адміністрація морських портів України».
55.        07 листопада 2019 року, 29 жовтня 2019 року, 21 жовтня 2019 року, 
01 жовтня 2019 року, 23 вересня 2019 року, 17 вересня 2019 року, 13 вересня 
2019 року Ізмаїльською філією ДП «Адміністрація морських портів України» рекомендованими поштовими відправленнями позивачу було направлені пропозиції укладення трудового договору.
56.        Згідно з довідкою Миколаївської філії (адміністрація Миколаївського морського порту), були дійсно наявні вакансії станом на 15 травня 2019 року, зазначених в листі Миколаївського обласного центру зайнятості від 04 серпня 2021 року № 18/04/2765-21, а саме, «змінний капітан водоналивного судна», «моторист-матрос водоналивного судна», «капітан-механік», «старший 
механік-змінний помічник капітана», «змінний помічник капітана-змінний механік», «моторист- матрос».
57.        Суди встановили, що з наявних у матеріалах справи документів вбачається неможливість займання позивачем жодної з перелічених вакантних посад 
з підстав відсутності відповідної освіти, що підтверджується кваліфікаційними вимогами для посад згідно посадової інструкції.
58.        Згідно з довідкою Херсонської філії ДП «Адміністрація морських портів України» від 26 жовтня 2021 року № 26-01/15-133 у Херсонській філії станом 
на 15 квітня 2019 року та станом на 15 травня 2019 рок обліковувалася вакансія «слюсар з виробництва деталей і вузлів систем вентиляції, кондиціювання повітря, пневмотранспортну і аспірації» та станом на вказані дати ця посада у штатному розписі не обліковувалася.
59.        07 листопада 2019 року № 1500/14-01-08/вих/14 Ізмаїльською філією 
ДП «Адміністрація морських портів України» позивачу запропоновано укладення трудового договору про працевлаштування згідно списку посад ДП «Адміністрація морських портів України» станом на 04 листопада 2019 року: Ренійська філія 
ДП «Адміністрація морських портів України» (робітник з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями, контролер на КПП); Південна філія ДП «Адміністрація морських портів України» (прибиральник службових приміщень).
60.        20 листопада 2019 року № 1646/14-01-08/вих/14 Ізмаїльською філією 
ДП «Адміністрація морських портів України» позивачу запропоновано укладення трудового договору про працевлаштування згідно списку посад ДП «Адміністрація морських портів України» станом на 18 листопада 2019 року: Бердянська філія 
ДП «Адміністрація морських портів України» (охоронник 3 р.), Чорноморська філія ДП «Адміністрація морських портів України» (охоронник 2 р., охоронник 5 р.), Ренійська філія ДП «Адміністрація морських портів України» (прибиральник території, робітник з комплексного прибирання та утримання будинків 
з прилеглими територіями); Херсонська філія ДП «Адміністрація морських портів України» (двірник), Південна філія ДП «Адміністрація морських портів України» (контролер на контрольно-пропускному пункті), Філія «Дельта-лоцман» (прибиральник службових приміщень (м. Ізмаїл), Одеська філія ДП «Адміністрація морських портів України» (прибиральник території, підсобний робітник, прибиральник службових приміщень, прибиральник території (з прибиранням туалету дворового), (підсобний робітник (складу).
61.        Листами Ізмаїльської філії ДП «Адміністрація морських портів України» 
від 03 грудня 2019 року, 05 грудня 2019 року, 12 грудня 2019 року, 14 січня 
2020 року, 28 січня 2020 року, 27 лютого 2020 року, 10 березня 2020 року, 
16 березня 2020 року, 17 березня 2020 року, 23 березня 2020 року, 13 квітня 
2020 року, 13 квітня 2020 року, 04 травня 2020 року рекомендованими поштовими відправленнями позивачу було направлені пропозиції укладення трудового договору, в яких позивач розписався про отримання, однак, позивач не виявив бажання укладення трудового договору.
62.        Щодо вакансій, зазначених в листах від 07 листопада 2019 року 
№ 1500/14-01-08/Вих/14, від 20 листопада 2019 року № 1646/14-01-08/Вих/14, 
від 12 грудня 2019 року № 1878/14-01-08-Вих/14, від 14 січня 2020 року 
№ 62/14-01-08/Вих/14, від 28 січня 2020 року № 138/14-01-08/Вих/14, від 27 лютого 2020 року № 327/14-01-08/Вих/14, від 10 березня 2020 року № 420/14-01-08/Вих/14, від 16 березня 2020 року № 453/14-01-08/Вих/14, від 23 березня 2020 року 
№ 545/14-01-08/Вих/14, від 13 квітня 2020 року № 694/14-01-08/Вих/14, 
від 13 квітня 2020 року № 736/14-01/08/Вих/14, суди зазначили, що позивачем отримано неповну середню освіту, що звужує коло посад, які він має займати 
в ДП «Адміністрація морських портів України» без належної спеціалізованої освіти.
63.        Відповідно до довідки Скадовської філії від 25 жовтня 2021 року 
№ 1100/23-01-02 стан на 15 травня 2019 року в Скадовській філії ДП «Адміністрація морських портів України» вакансія за посадою капітану портового нагляду служби капітана морського порту не обліковувалась. Звіт формою 3-ПН (Інформація про попит на роботи (вакансії)) за посадою капітана портового нагляду служби капітана морського порту до Скадовськ районного центру зайнятості не надавався. 
64.        Щодо вакантних посад у Ренійській філії, а саме: «начальник і «інженер», «інженер з охорони праці», «механік», «механік (судновий)-помічник капітана», «слюсар-ремонтник», «електромонтер з ремонту обслуговуванняелектроустаткування», «моторист-матрос», суди встановили, що у листі Одеського обласного центру зайнятості від 04 серпня 2021 року № 3888/10-42-21 зазначено про наявність станом на 15 травня 2019 року посади - «електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування». Згідно з наказом від 14 травня 2019 року № 327-К/21 «Про прийом» на зазначену посаду 14 травня 2019 року, шляхом переведення з ДП «Рівненський морський торговельний порт» працевлаштовано іншу особу. Тобто станом на 15 травня 2019 року посада не була вакантною.
65.        18 квітня 2019 року позивач був ознайомлений із зазначеною вакансією.
66.        Згідно з листом Ренійської філії ДП «Адміністрація морських портів України» від 26 жовтня 2021 року № 3454/21-01-08 з 15 травня 2019 року в Ренійській філії ДП «Адміністрація морських портів України» вакансії за посадами, які зазначені 
у листі Одеського обласного центру зайнятості від 04 серпня 2021 року 
№ 3888/10/42-21 - «начальник відділу», «інженер», «інженер з охорони праці», «механік (судновий)-помічник капітана», «механік», «електромонтер з ремонту обслуговування електроустаткування», «моторист-матрос» були відсутні та штатним розписом не передбачались. 
67.        У цьому ж листі зазначено, що станом на 15 травня 2019 року у Ренійській філії ДП «Адміністрація морських портів України» обліковувались наступні вакансії: «начальник відділу економіки, планування та тарифоутворення», «інженер 1 категорії режимно-секретного сектору», «інженер 1 категорії служби охорони праці», «змінний помічник капітана-змінний механік судновий службово-роз`їзного судна «Арктур» портового флоту ОДС», «змінний механік пожежно-рятувального судна «Смелый» портового флоту ОДС», «моторист 1 класу - матрос 1 класу резерву портового флоту ОДС», «слюсар-ремонтник 4 розряду ділянки каналізації енергогосподарства», за якими до Ренійського центру зайнятості були надані звіти за формою 3-ПН.
68.        Відповідно до розділу 2 Положення про відділ планування, економі тарифоутворення (ід. №7-33-2015), затвердженого наказом від 12 листопада 
2015 року, на посаду начальника ВЕПтаТ призначається особа, яка має повну вищу відповідного напряму підготовки (магістр, спеціаліст). Стаж роботи з техніко-економічного планування не менше 2 років.
69.        Згідно з розділом 2 Посадової інструкції інженера служби охорони і категорії (ід. №31/2-45-2015), затвердженої наказом від 12 серпня 2015 року, і служби охорони праці категорії повинен мати повну вищу освіту відповідного напряму підготовки (спеціаліст або магістр). Стаж роботи за професією інженера з охорони праці II категорії не менше 2 років.
70.        Позивач не міг обійняти жодну із зазначених посад з підстав відсутності відповідної освіти.
VIII. Позиція Верховного Суду
71.        Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах розгляду справи судом касаційної інстанції (див. пункт 6) та даючи відповідь на ключові питання (див. пункт 5), Верховний Суд зазначає таке. 
72.        Цей спір пов`язаний із звільненням позивача у зв`язку зі скороченням штатної чисельності на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП (див. пункти 9-10).
73.        У спірних правовідносинах необхідно перевірити дотримання відповідачем гарантій при звільненні працівника у зв`язку зі скороченням чисельності штату.
74.        Так, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, в тому числі, у випадку скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП).
75.        Звільнення із вказаної підстави (див. пункт 72) допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу 
(частина друга статті 40 КЗпП).
76.        Верховний Суд раніше формулював правову позицію щодо застосування відповідних норм права у правовідносинах щодо звільнення працівників у зв`язку із скорочення чисельності або штату працівників, що враховується у цих правовідносинах відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК.
77.        Так, роботодавець має дискрецію щодо визначення чисельності працівників певного фаху і кваліфікації, а тому має право прийняти рішення про скорочення чисельності або штату працівників (див., наприклад [1]). При цьому, мають бути додержані гарантії щодо переведення звільнених працівників на іншу роботу за наявності вакантних робочих місць (посад) і за їх згодою.
78.        Важливою гарантією при звільненні у зв`язку із зазначеною підставою
є те, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про вивільнення 
у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці роботодавець пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, 
у фізичної особи (частини перша - третя статті 49-2 КЗпП).
79.        Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо (див., наприклад [2]).
80.        При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.
81.        Велика Палата Верховного Суду уже робила висновок, що за приписами частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП роботодавець 
є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення [3].
82.        Згідно із статтею 42 КЗпП при скороченні чисельності чи штату працівників 
у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією 
і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається працівникам перелік, яких наведено в частині другій цієї статті. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.
83.        Вирішуючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП відбулося з дотриманням норм трудового законодавства. Відповідач виконав свій обов`язок стосовно працевлаштування позивача, запропонувавши йому всі вакантні посади у ДП «Адміністрація морських портів», а не лише у Ізмаїльській філії. 
84.        Суд дійшов висновку, що, ознайомившись з переліком вакансій, в тому числі й наданих позивачу після звільнення, він не висловив свою волю на заміщення хоча б однієї з великого переліку вакантних посад, які були наявними у всіх філіях ДП «Адміністрація морських портів України», інших підприємствах по м. Ізмаїл та Ізмаїльському району, ТОВ «Охоронна компанія «Альфа-безпека», а також не виявив бажання отримати професійно-технічну освіту за допомогою служби зайнятості.
85.        Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про недоведеність незаконного звільнення позивача та залишив рішення суду першої інстанції без змін.
86.        Разом з тим, суд апеляційної інстанції не перевірив доводи  ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі щодо переважного права на залишення на роботі, погодившись з висновком суду першої інстанції про небажання позивача продовжувати правовідносини з відповідачем. Судами не надано оцінку доводам ОСОБА_1 про те, що на дату його звільнення у відповідача були наявними вакантні посади, зокрема, посада охоронника у Маріупольській філії 
ДП «Адміністрація морських портів» (була вакантною з 11 травня 2019 року 
до 20 травня 2019 року); охоронника у Бердянській філії ДП «Адміністрація морських портів» (була вакантною у травні 2019 року); прибиральника службових приміщень у Бердянській філії ДП «Адміністрація морських портів» (була вакантною у травні 2019 року); контролера на контрольно-пропускному пункті 
в Ренійській філії ДП «Адміністрація морських портів» (була вакантною з 05 лютого 2019 року до 11 лютого 2019 року); діловода в Ренійській філії ДП «Адміністрація морських портів» (була вакантною з 29 березня 2019 року до 02 квітня 2019 року), які могли бути йому запропоновані, враховуючи його досвід та переважне право на залишення на роботі.
87.        Поза увагою апеляційного суду залишилось те, що власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантні посади чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати 
з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. 
Апеляційний суд не врахував, що за частиною третьою статті 49-2 КЗпП роботодавець є таким, що виконав обов`язок щодо працевлаштування працівника, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення (див. пункт 81).
88.        Отже, суд апеляційної інстанції не перевірив, чи були вакантними посади у відповідача чи відповідній філії, які виникли у зв`язку зі скороченням штату, не спростував доводи позивача щодо невиконання роботодавцем вимоги статті 49-2 КЗпП про пропонування йому усіх наявних вакансій, та не врахував, що роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.
ІX. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
89.        Таким чином, переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції не в повній мірі встановив обставини справи, які мають значення для її вирішення, у зв`язку з чим передчасно погодився з висновком районного суду про відмову в позові.
90.        Верховний Суд частково погоджується із доводами касаційної скарги, які дають підстави для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалене без додержання норм матеріального та процесуального права.
91.        Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, оскаржене судове рішення не відповідає вимогам ЦПК щодо законності й обґрунтованості.
92.        Верховний Суд звертає увагу на те, що встановлення обставин справи та вирішення питання про оцінку доказів, за змістом частини першої статті 400 ЦПК, виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.
93.        При цьому відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд 
є також порушення норм процесуального права, на які посилається позивач
у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані 
у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.
94.        Враховуючи те, що апеляційний суд наділений достатніми процесуальними повноваженнями щодо дослідження доказів та встановлення обставин, 
з урахуванням принципу процесуальної економії, Верховний Суд вважає, що справу доцільно направити на новий апеляційний розгляд для усунення вищезазначених порушень.
95.        Оскільки фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи, судами встановлені не повністю, враховуючи висновки про необхідність направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, підстав для закриття касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 396 ЦПК Верховний Суд не вбачає, а тому заява відповідача задоволенню не підлягає.
Із цих підстав,
керуючись статтями 396, 400, 402, 409, 411, 415, 416, 419 ЦПК, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
1.           У задоволенні заяви представника Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» - Хотинського Станіслава Валерійовича про закриття касаційного провадження у справі відмовити.
2.           Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Капінус Андрій Анатолійович, задовольнити частково.
3.           Постанову Одеського апеляційного суду від 07 листопада 2024 рокускасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
4.           З моменту ухвалення постанови судом касаційної інстанції постанова Одеського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року втрачає законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
[1] Постанова Верховного Суду від 17 січня 2024 року у справі № 761/9006/22 (провадження № 61-9293св23) // https://reyestr.court.gov.ua/Review/116487499
[2] Постанова Верховного Суду від 25 червня 2024 року у справі № 500/4416/19 (провадження № 61-17112св23) // https://reyestr.court.gov.ua/Review/120088812
[3] Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 серпня 2024 року у справі № 641/1334/23 (провадження № 14-54цс24) // https://reyestr.court.gov.ua/Review/121571345
 
Головуючий Судді:  	В. І. Крат Д. А. Гудима І. О. Дундар Є. В. Краснощоков П. І. Пархоменко