УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

28 травня 2025 року 
м. Київ

справа №160/15925/24
адміністративне провадження № К/990/22482/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.04.2025 у справі №160/15925/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просив:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №045650008090 від 11.03.2024 про відмову у призначенні пенсії, щодо відмови позивачу в призначенні пенсії незалежно від віку згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу провести взаємне зарахування періодів роботи, передбачених частини 5 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах, зарахувати до пільгового та страхового стажу стаж роботи на посаді клеймувальник строком 27 місяців до стажу роботи різальником гарячого металу (основною) за період роботи з 08.08.1997 по 12.09.2000;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу для призначення пенсії згідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку №l виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення на посаді барильєтник, - за 12 місяців, а саме періоди роботи з 01.07.2020 по 31.08.2023;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію незалежно від віку та нарахувати пенсію позивачу відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 15.09.2023;
визначити Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області органом, який процедуру призначення позивачу пенсії незалежно від віку за статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» тобто, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання позивача для призначення та здійснення виплат пенсії.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 19.02.2025, залишеним без змін  постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.04.2025, позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №045650008090 від 11.03.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 у порядку частини 5 статті 114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 08.08.1997 по 12.09.2000 та з 01.07.2020 по 31.08.2023 до пільгового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини 3 статті 114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з розрахунку кожен повний рік роботи за 9 місяців. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2023 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду, наданих судом у рішенні. В решті позовних вимог відмовив.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції в частині відмови у позову, позивач оскаржив їх у касаційному порядку, просив скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
У частині шостій статті 12 КАС України закріплений перелік справ, які для мети КАС України слід вважати справами незначної складності. Зокрема, положення пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачають, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Спір у цій справі виник через відмову контролюючого органу у зарахуванні позивачу до  страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, періоди роботи відповідно до даних трудової книжки. Ця справа є справою незначної складності згідно до вимог пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України.
За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.
Означені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.
У свою чергу, скаржник не обґрунтував у касаційній скарзі того, чи стосується касаційна скарга питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; чи був скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, під час розгляду іншої справи; чи справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; чи суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Колегія суддів також не встановила випадків, зазначених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.
Скаржник у касаційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не визначає, які норми матеріального права застосовані судами не правильно або які норми процесуального права було порушено судами, а лише зазначає про незгоду із прийнятими судовими рішеннями у цій справі та оцінкою доказів щодо зарахування періодів роботи позивача відповідно до даних трудової книжки до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком. Відповідач у касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судом у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 КАС України.
Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, колегія суддів вважає, що ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.
Посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень прийнятих у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Разом з тим, скаржником не зазначено умов, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких можливе оскарження судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження.
Характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовча практика, що склалася з приводу спорів цієї категорії, непоодинока кількість справ з подібними позовними вимогами, відсутність ознак, які роблять цю касаційну скаргу відмінною від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у цій справі, як у справі незначної складності, не оскаржуються у касаційному порядку.
Наведене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
З огляду на те, що касаційна скарга подана на судове рішення, яке за законом не оскаржується у касаційному порядку, у відкритті провадження за цією скаргою слід відмовити.
Керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.04.2025 у справі №160/15925/24.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб