ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2025 р.                                                                 Справа № 921/413/24

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача)                                        Якімець Г.Г.,
Суддів:                                                                      Бойко С.М.,                                                                                                                        Бонк Т.Б.,
за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:
від прокуратури – Місінська М.А.
від позивача – не з`явився
від відповідача-1 – Киричук Н.В.
від відповідача-2 (скаржника) – не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Тріля Ігора Петровича від 27 січня 2025 року
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 02 січня 2025 року (повний текст підписано 07.01.2025), суддя Шумський І.П.      
у справі №921/413/24
за позовом Заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури, м. Тернопіль
в інтересах держави в особі: 
позивача Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації), м. Тернопіль
до відповідача-1 Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”, м. Київ в особі філії “Подільський лісовий офіс”, м. Чернівці (яка є правонаступником філії “Кременецьке лісове господарство”, м. Кременець)
до відповідача-2 Фізичної особи-підприємця Тріля Ігора Петровича, м. Тернопіль
про визнання недійсним договору та повернення лісової ділянки

встановив:
28 червня 2024 року Заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом, заявленим в інтересах держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації до відповідачів: Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” в особі філії “Кременецьке лісове господарство” та Фізичної особи-підприємця Тріля Ігора Петровича про: визнання недійсним договору довгострокового тимчасового користування лісами від 29.12.2022 та зобов`язання відповідача-2 повернути на користь держави лісову ділянку площею 0,40 га, розташовану в кварталі 33, виділі 17 Тернопільського лісництва.
Позов обґрунтовано тим, що спірний договір укладено директором філії з перевищенням повноважень; при його укладенні недотримано приписів ст.18 Лісового кодексу України.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 02 січня 2025 року у справі № 921/413/24 позов задоволено в повному обсязі. Суд вирішив: визнати недійсним договір довгострокового тимчасового користування лісами від 29.12.2022, укладений між Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" в особі філії "Кременецьке лісове господарство" та СПД - ФО Тріль Ігор Петрович; зобов`язати Фізичну особу - підприємця Тріль Ігоря Петровича повернути на користь держави в особі Тернопільської обласної військової адміністрації лісову ділянку площею 0,40 га, розташовану у кварталі 33, виділі 17 Тернопільського лісництва. Здійснено розподіл судових витрат.
Рішення суду мотивоване тим, що директор філії "Кременецьке лісове господарство" уклав спірний договір із ФОП Трілем І.П. всупереч установленому ст.18 Лісового кодексу України порядку, не маючи відповідного обсягу повноважень, без наявності рішення власника земельної ділянки – розпорядження Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації) та погодження постійного землекористувача, у звязку з чим, такий договір підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка – поверненню державі в особі Тернопільської обласної військової адміністрації.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-2 – Фізична особа-підприємець Тріль Ігор Петрович звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 02 січня 2025 року у справі № 921/413/24. Зокрема, зазначає, що спірний договір укладено згідно з чинним законодавством, а підстави для визнання його недійсним – відсутні. Крім цього, вказує, що 05 липня 2024 року ФОП Тріль І.П. оплатив всю заборгованість за договором, що підтверджується платіжною інструкцією №105, копія якої міститься у матеріалах справи.
У відзиві на апеляційну скаргу прокурор просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. Зокрема, зазначає, що лише на підставі розпорядження Тернопільської обласної державної адміністрації можуть виділятися лісові ділянки для довгострокового тимчасового користування лісами, попри вказане, Тернопільська обласна військова адміністрація у листі від 05.03.2024 за № 03-2430/16 повідомила, що в період з листопада 2019 року по 29.12.2022 до адміністрації не надходили звернення від філії Кременецьке лісове господарство ДП «Ліси України» та від Тріля І.П. щодо виділення лісової ділянки у платне довгострокове тимчасове користування загальною площею 0,40 га, розташованої у Тернопільському лісництві, квартал 33, виділ 17 Тернопільського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України». Водночас вважає безпідставним посилання відповідачів на розпорядження Тернопільської обласної адміністрації від 30.12.2014 № 679-од, оскільки таке є ненормативним правовим актом органу виконавчої влади одноразового застосування, яке вичерпало свою дію свою дію фактом його виконання, внаслідок укладення договору у 2015 році.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач – Тернопільська обласна державна адміністрація також просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. Доводи позивача є аналогічними доводам прокурора.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07 квітня 2025 року до участі у справі залучено правонаступника відповідача-1 – Державне спеціалізоване господарське підприємство “Ліси України”, м. Київ в особі філії “Подільський лісовий офіс”, м. Чернівці. Розгляд справи відкладено на 19 травня 2025 року, в тому числі за клопотанням скаржника.
Прокурор в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.
Представник відповідача-1 в судовому засіданні проти позову заперечив, просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу. Зокрема, зазначав, що на підставі довіреності керівнику Філії «Кременецьке лісове господарство» надано повноваження підписувати договори довгострокового тимчасового користування лісами без отримання погодження генерального директора.
Представники позивача та відповідача-2 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Оскільки явка представників позивача та відповідача-2 в судове засідання не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача-1, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:
Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, за результатом розгляду клопотання СПД-ФО Тріля І.П. від 10.10.2014, враховуючи висновки про погодження постійного лісокористувача - Державного підприємства "Тернопільське  лісове господарство" від 21.10.2014 №862/1 та Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства від 07.10.2014 за №02-1/800, розпорядженням голови Тернопільської обласної державної адміністрації № 679-од від 30.12.2014  виділено суб`єкту підприємницької діяльності – фізичній особі Трілю Ігорю Петровичу лісову ділянку загальною площею 0,40 га в кварталі 33 виділу 17 Тернопільського лісництва Державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району за межами населеного пункту в платне довгострокове тимчасове користування без вилучення її у постійного лісокористувача для рекреаційних цілей терміном на 5 років.
На підставі вищевказаного розпорядження, 26.01.2015 між ДП «Тернопільське лісове господарство» (як постійним лісокористувачем) та СПД-ФО Трілем Ігорем Петровичем (як тимчасовим лісокористувачем) укладено договір довгострокового тимчасового користування лісами.
Відповідно до п.п.1,2 Договору постійний лісокористувач виділяє, а тимчасовий лісокористувач приймає у платне довгострокове тимчасове користування лісову ділянку загальною площею 0,40 га, розташовану у Тернопільському лісництві, квартал 33, виділ 17, урочище «Іванівка» на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.
У п.14 Договору зазначено, що після припинення дії цього договору тимчасовий лісокористувач повертає лісову ділянку постійному лісокористувачу протягом 10 днів.
Пунктами 18-20 Договору передбачено, що плата за користування вноситься у розмірі (нормативно грошова оцінка складає 69845,11 грн) 6% згідно розпорядження № 316 від 06.05.2009 «Про деякі питання щодо ефективного використання земельних ділянок державної власності». Обчислення розміру плати здійснюється з урахуванням індексу інфляції, плата вноситься щомісячно з 26.01.2015 до 26.01.2020.
Згідно з п.26 Договору на тимчасового лісокористувача покладено такі обов`язки: у 10-денний термін з дати приймання лісової ділянки стати на облік в органах податкової служби; своєчасно вносити плату за користування лісовою ділянкою; після закінчення терміну дії договору, а також в інших випадках припинення його дії повернути постійному лісокористувачу лісову ділянку протягом 10 днів із дати припинення у стані, придатному для ведення лісового господарства; у разі припинення договірних відносин повернути лісову ділянку постійному лісокористувачу з урахуванням умов, визначених пунктами 14-17 цього договору.
Відповідно до п.п.27-29 Договору передбачено, що договір діє до 26.01.2020 включно. Після закінчення строку договору тимчасовий лісокористувач в разі належного виконання умов договору має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому випадку тимчасовий лісокористувач повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово постійного лісокористувача про намір продовжити договірні відносини.
Вказаний договір зареєстрований у Тернопільському обласному управлінні лісового та мисливського господарства ДП «Тернопільський лісгосп», про що зроблено запис від 26.01.2015 за № 14.
28.01.2015 між ДП «Тернопільське лісове господарство» та СПД-ФО Трілем Ігорем Петровичем підписано акт приймання-передачі об`єкта довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою.
Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази того, що після закінчення строку дії договору 2015 року тимчасовий лісокористувач повернув лісову ділянку з користування згідно з актом приймання-передачі.
Водночас ФОП Тріль І.П. не виконував умови договору в частині внесення плати за користування лісовою ділянкою та не став на облік в органи податкової служби.
В матеріалах справи міститься адресоване директору ДП "Тернопільське лісове господарство" клопотання Тріля І.П. б/н та б/д про продовження терміну платного довгострокового користування лісовою ділянкою у виділі кварталу 33/17 площею 0,40 га на 10 років. Вказане клопотання не містить дати його складення, реєстрації вхідної документації, однак містить дату під візою ДП "Тернопільське лісове господарство" - 02.11.2019.
ДП «Тернопільське лісове господарство» звернулось до Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства з листом від 26.12.2019 № 909, в якому вказано, що останнє не заперечує проти продовження платного довгострокового тимчасового користування спірною лісовою ділянкою на 10 років та просить підняти клопотання перед Державним агентством лісових ресурсів України.
Судом встановлено, що наявна у матеріалах справи копія листа №909 від 26.12.2019 не містить підпису зазначеного в якості В.о. директора Т.І. Криси.
Інформацію такого ж змісту наведено у листі № 36 від 13.01.2020 ДП «Тернопільське лісове господарство», підписаному директором С.В. Ладаном, адресованому Тернопільському обласному управлінню лісового та мисливського господарства, 
Водночас судом встановлено, що за інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань Державне підприємство «Тернопільське лісове господарство» (ідентифікаційний код 00993024) припинено 28.09.2022 на підставі рішення уповноваженого органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації від 28.09.2021.
Правонаступником Державного підприємства «Тернопільське лісове господарство» є Державне підприємство «Кременецьке лісове господарство» (ідентифікаційний код 00993047).
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань Державне підприємство «Кременецьке лісове господарство» (ідентифікаційний код 00993047) припинено 21.02.2024 на підставі рішення уповноваженого органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації від 01.11.2022.
Правонаступником Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (ідентифікаційний код 44768034).
26.10.2022 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань внесено відомості щодо Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (ідентифікаційний код 44768034), зміст яких вказує на те, що Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником, зокрема Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство».
05.10.2022 до Державного реєстру речових прав внесено відомості про право постійного користування Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» земельною ділянкою із кадастровим номером 6125286900:01:016:0010 площею 139,4005 га лісогосподарського призначення. Власником земельної ділянки є Тернопільська обласна державна адміністрація.
У межі цієї земельної ділянки входить квартал 33 Тернопільського лісництва філії Кременецьке лісове господарство ДП «Ліси України».
Крім цього, судом встановлено, що 29.12.2022 між постійним лісокористувачем (стороною-1) – Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» (ідентифікаційний код 44768034) в особі директора філії "Кременецьке лісове господарство" Олексієвця О.М., що діє на підставі положення про філію "Кременецьке лісове господарство" та довіреності від 21.12.2022, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рудик В.В. за №2741, та тимчасовим лісокористувачем (стороною-2) – СПД-ФО Трілем Ігорем Петровичем (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на підставі рішення/розпорядження Тернопільської обласної державної адміністрації від 30.12.2014 №679-од, укладено договір довгострокового тимчасового користування лісами, відповідно до умов якого, а саме: п.п.1,2 сторона-1 виділяє, а сторона-2 приймає у строкове платне довгострокове тимчасове користування лісову ділянку з метою використання корисних властивостей лісів для рекреаційних цілей. У користування виділяється лісова ділянка загальною площею 0,40 га, яка закріплена за філією «Кременецьке лісове господарство» та розташована у Тернопільському лісництві в урочищі «Іванівка», квартал 33, виділ 17.
Згідно з п.9 Договору 2022 року відповідач приймає у користування лісову ділянку не раніше дати підписання сторонами цього договору у термін 5 днів та складання акта приймання-передачі лісової ділянки.
У п.18 Договору сторони погодили, що за користування лісовою ділянкою відповідач сплачує збір за спеціальне використання лісових ресурсів, розмір якого встановлено відповідно до (нормативно грошова оцінка 69845,11 грн) 6% згідно розпорядження № 316 від 06.05.2009 «Про деякі питання щодо ефективного використання земельних ділянок державної власності», обчислення розміру плати здійснюється з урахуванням індексу інфляції.
Пунктом 34 Договору визначено, що такий укладено строком на 10 років, та такий діє з 29.12.2022 до 29.12.2032 включно.
Договір набирає чинності після підписання сторонами (п.48 Договору).
29.12.2022 між сторонами договору підписано акт приймання-передачі об`єкта довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою.
Листом від 05.03.2024 за № 03-2430/16 Тернопільська обласна військова адміністрація, що тимчасово виконує функції Тернопільської ОДА (власника земельної ділянки) повідомила про те, що в період з листопада 2019 року до 29.12.2022 до обласної військової адміністрації не надходили звернення від філії «Кременецьке лісове господарство» та від Тріля І.П. щодо виділення спірної лісової ділянки у платне довгострокове тимчасове користування, а також обласна військова адміністрація не приймала рішень щодо переукладення (поновлення) договору з Трілем І.П. на платне довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою 
Як вбачається з листа Підгороднянської сільської ради від 06.03.2024 № 09-08/378, рентна плата від СПД ФО Тріль Ігор Петрович (РКНОП НОМЕР_1 ) в період з 26.01.2015 по час надання відповіді до місцевого бюджету не надходила.
Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» у листі від 1564/3.1-2024 від 07.03.2024 зазначено, що договір від 29.12.2022 на погодження до ДСГП «Ліси України» не надходив та, відповідно не погоджувався.
Листом від 09.03.2024 вих.№ 02-33/1303-24 Державне агентство лісових ресурсів України повідомило, що у період з листопада 2019 року до 29.12.2022 не надавало погоджень щодо виділення в довгострокове тимчасове користування лісової ділянки загальною площею 0,40 га, розташованої у Тернопільському лісництві, квартал 33, виділ 17 Тернопільського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».
За інформацією Головного управління ДПС у Тернопільській області у листі від 23.02.2024 № 914/5/19-00-24-02-11-4 відповідно до інформаційних ресурсів ДПС України Тріль Ігор Петрович (РКНОП НОМЕР_1 ) з 21.05.2012 перебуває на обліку як фізична особа-підприємець та не є платником рентної плати за користування лісовими ресурсами. В період з 26.01.2015 по час надання відповіді податкової декларації з рентної плати ним не подавались та не проводилась її сплата 
У червні 2024 року Заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури звернувся до суду з цим позовом, заявленим в інтересах держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації до відповідачів: Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” в особі філії “Кременецьке лісове господарство” та Фізичної особи-підприємця Тріля Ігора Петровича про: визнання недійсним договору довгострокового тимчасового користування лісами від 29.12.2022 та зобов`язання відповідача-2 повернути на користь держави лісову ділянку площею 0,40 га, розташовану в кварталі 33, виділі 17 Тернопільського лісництва.

Щодо підстав звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації:
Частинами 1, 3 ст.4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.
Згідно з ч.3 ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст.53 ГПК України).
Узагальнюючи наведені у постанові від 11.06.2024 у справі №925/1133/18 висновки щодо застосування норм права, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що: 1) прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, якщо: – орган є учасником спірних відносин і сам не порушує інтересів держави, але інший учасник порушує (або учасники порушують) такі інтереси; – орган не є учасником спірних відносин, але наділений повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави, якщо учасники спірних відносин порушують інтереси держави; 2) прокурор звертається до суду в інтересах держави як самостійний позивач, якщо: – відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; – орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є учасником спірних відносин і сам порушує інтереси держави.
Звертаючись до суду з цим позовом, заявленим в інтересах держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації, прокурор визначив останню як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, поряд з тим, зазначив, що вказаний орган не здійснював жодних дій, спрямованих на захист порушених інтересів держави.
Як встановлено судом Тернопільська обласна державна адміністрація є власником спірної земельної ділянки.
При цьому, порушення інтересів держави у спірному випадку полягає в укладенні договору тимчасового довгострокового користування лісовою ділянкою без наявності волевиявлення уповноваженого органу.
Тернопільська обласна державна адміністрація (відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 68/2022 «Про утворення військових адміністрацій» - Тернопільська обласна військова адміністрація) уповноважена на звернення до суду за захистом порушеного права як власник та розпорядник земель державної форми власності лісогосподарського призначення та відповідних лісових ділянок, однак заходів до усунення порушень законодавства не вжила.
Листами вих.№12-145вих-24 від 21.02.2024, вих.№12-526вих-24 від 18.06.2024 Тернопільською обласною прокуратурою, повідомлено Тернопільську обласну військову адміністрацію про порушення інтересів держави.
Тернопільська обласна військова адміністрація у листах вих.№ 03-2430/16 від 05.03.2024 та вих.№ 03-6488/16 від 22.06.2024 повідомила прокуратуру, що в період з листопада 2019 року до 29.12.2022 до Тернопільської ОВА не надходили звернення від філії "Кременецьке лісове господарство" та від Тріля І.П. щодо виділення лісової ділянки у платне довгострокове тимчасове користування загальною площею 0,40 га, розташованої у Тернопільському лісництві, квартал 33, виділ 17, та просила здійснити в суді представництво її законних інтересів, посилаючись на обмежене фінансування.
Листом вих.№ 12-546вих-24 від 25.06.2024 Тернопільська обласна прокуратура повідомила позивача про намір здійснення прокурором представництва інтересів держави шляхом подання позовної заяви.
З цим позовом заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури звернувся до місцевого господарського суду – 28 червня 2024 року.
Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що прокурор належним чином обґрунтував наявність підстав, передбачених ст.53 ГПК України та ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», для звернення до суду з цим позовом, заявленим в інтересах держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації, з огляду на що, судом першої інстанції правомірно прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено спір по суті позовних вимог.

Щодо суті спору:
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч.2 ст.16 ЦК України).
Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно з ст.1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.
Лісові відносини – суспільні відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства. Об`єктом лісових відносин є лісовий фонд України та окремі лісові ділянки (ст.2 Лісового кодексу України).
Частиною 2 ст.3 Лісового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що лісові відносини, що виникають при використанні землі, надр, вод, а також відносини щодо охорони, використання й відтворення рослинного та тваринного світу, не врегульовані цим Кодексом, регулюються відповідними законодавчими актами.
До лісового фонду України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у тому числі лісові ділянки, захисні насадження лінійного типу площею не менше 0,1 гектара, інші лісовкриті землі (ч.1 ст.4 Лісового кодексу України в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з ч.1 ст.5 Лісового кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги.
Статтею 1 Лісового кодексу України встановлено, що земельна лісова ділянка - земельна ділянка лісового фонду України з визначеними межами, яка надається або вилучається у землекористувача чи власника земельної ділянки для ведення лісового господарства або інших суспільних потреб відповідно до земельного законодавства.
Відповідно до ст.57 Земельного кодексу земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.
Як встановлено судом відповідно до інформації з витягу з державного реєстру речових прав № 327038026 від 27.03.2023, 05.10.2022 до Державного реєстру речових прав внесено відомості про те, що власником земельної ділянки із кадастровим номером 6125286900:01:016:0010 площею 139,4005 га лісогосподарського призначення є Тернопільська обласна державна адміністрація, а постійним її лісокористувачем є ДСГП «Ліси України». 
У структурі ДСГП "Ліси України" на момент виникнення спірних правовідносин діяла філія "Кременецьке лісове господарство", а у межі вказаної земельної ділянки входить квартал 33 Тернопільського лісництва філії Кременецьке лісове господарство ДСГП «Ліси України».
В силу п.п.3, 6 ч.1 ст.31 Лісового кодексу України Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території: здійснюють контроль за додержанням законодавства у сфері лісових відносин; приймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст обласного та республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Згідно з ч.4 ст.18 Лісового кодексу України довгострокове тимчасове користування лісами державної та комунальної власності здійснюється без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів лісами на підставі рішення відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з постійними користувачами лісами та органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.
В силу ч.7 ст.18 Лісового кодексу України суб`єктами правовідносин тимчасового користування лісами є: власники лісів або уповноважені ними особи; підприємства, установи, організації, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.
Правила використання корисних властивостей лісів, які затверджено наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 502 від 14.08.2012 (надалі - Правила) встановлюють норми і вимоги щодо використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей та проведення науково-дослідних робіт (п.1.1 Правил).
Згідно з п.п.1.4, 1.5 Правил використання корисних властивостей лісів у порядку спеціального використання поділяється на постійне або тимчасове та здійснюється постійними або тимчасовими лісокористувачами, власниками лісів. Тимчасове користування може бути довгостроковим та короткостроковим.
Використання корисних властивостей лісів на умовах довгострокового тимчасового користування здійснюється на підставі договору довгострокового тимчасового користування лісами, який укладається між постійним лісокористувачем або власником лісів, з одного боку, та тимчасовим лісокористувачем, з іншого боку, після прийняття рішення відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.
Згідно з ст.6 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.
З огляду на наведене, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що лише на підставі розпорядження Тернопільської обласної державної адміністрації можуть виділятися лісові ділянки для довгострокового тимчасового користування лісами.
Так, Тернопільська обласна військова адміністрація у листі від 05.03.2024 за № 03-2430/16 повідомила, що в період з листопада 2019 року до 29.12.2022 на її адресу не надходили звернення від філії Кременецьке лісове господарство ДСГП «Ліси України» та від ОСОБА_1 щодо виділення лісової ділянки у платне довгострокове тимчасове користування загальною площею 0,40 га, розташованої у Тернопільському лісництві, квартал 33, виділ 17 Тернопільського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України».
Водночас, Державним агентством лісових ресурсів України у період з листопада 2019 року до 29.12.2022 не надавалось погоджень щодо виділення спірної ділянки в довгострокове тимчасове користування (лист від 09.03.2024 за № 02-33/1303-24).
Як правильно встановлено судом першої інстанції, філія «Кременецьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України» не мала повноважень укладати спірний договір на підставі розпорядження Тернопільської обласної адміністрації від 30.12.2014 № 679-од, оскільки вказане розпорядження Тернопільської обласної адміністрації є ненормативним правовим актом органу виконавчої влади та є актом одноразового застосування, яке вичерпало свою дію фактом його виконання, внаслідок укладення договору у 2015 році, відтак, не могло бути підставою для укладення спірного договору.
Згідно з ч.1 ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.
Відповідно до ч.3 ст.95 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.
Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності (ч.4 ст.95 ЦК України).
Наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” №90 від 16.12.2022 затверджено положення про філію "Кременецьке лісове господарство". 
Згідно з п.п.7.5, 10.3.1, 10.3.8 положення про філію "Кременецьке лісове господарство" остання розпоряджається майном за погодженням з генеральним директором підприємства; подає на погодження генерального директора підприємства документи щодо: розпорядження нерухомим майном, у т.ч. оренди; довгострокового тимчасового користування лісами, у т.ч. для рекреаційних потреб.
Судом встановлено, що філією "Кременецьке лісове господарство" документи на погодження генеральному директору ДСГП «Ліси України» при вирішенні питання щодо укладення спірного договору не подано, відповідні погодження не отримано, що також підтверджується листом ДСГП «Ліси України» від 07.03.2024 № 1564/3.1-2024.
Директор філії "Кременецьке лісове господарство", всупереч установленому ст.18 Лісового кодексу України порядку, не маючи відповідного обсягу повноважень, без наявності рішення власника земельної ділянки – розпорядження Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації) та погодження постійного землекористувача уклав із ФОП Трілем І.П. спірний договір оренди.
З огляду на наведене, позовні вимоги прокурора, заявлені в інтересах держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. 
Згідно з ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).
Враховуючи все наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову в повному обсязі.
Доводи скаржника про скасування рішення суду першої інстанції є безпідставними та не спростовують правильних висновків місцевого господарського суду.
Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (ч.1 ст.275 ГПК України).
Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги – без задоволення.
Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ухвалив:
Рішення Господарського суду Тернопільської області від 02 січня 2025 року у справі № 921/413/24 залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Тріля Ігора Петровича – без задоволення.
Матеріали справи № 921/413/24 повернути до Господарського суду Тернопільської області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 26 травня 2025 року

Головуючий (суддя-доповідач)                                                  Якімець Г.Г.
          
Суддя                                                                                           Бойко С.М.

Суддя                                                                                          Бонк Т.Б.