П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/113/25	

Перша інстанція: суддя Радчук А.А.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
                                                  В С Т А Н О В И Л А :

02 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського   окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 18.10.2024 №154750012043 про відмову у призначені пенсії за віком відповідно до ч.1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву на призначення пенсії за віком від 11.10.2024, призначити та виплачувати пенсію за віком з дати настання права, а саме з 21.09.2024 року, з урахуванням в розрахунок стажу та заробітної плати періоди роботи та отриманої заробітної плати з якої були сплачені страхові внески:
- з 29.08.1979 по 27.08.2002 згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 від 15.08.1986;
- з січня 1987 по грудень 1991 року, згідно довідки про заробітну плату №368 від 02.07.2002.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що відповідачем протиправно прийнято рішення про відсутність у позивача необхідного страхового стажу для призначення пенсії за віком. Позивач наголосила, що має достатньо страхового стажу для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що при опрацюванні наданих позивачем документів по обчисленню страхового стажу для призначення пенсії за віком, Головним управлінням розраховано стаж, який склав 30 років 5 місяців 7 днів, при необхідних 31 року. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: період роботи з 01.07.2000 по 27.08.2002, оскільки відсутня сплата страхових внесків.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області рішення №154750012043 від 18.10.2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.07.2000 по 27.08.2002 року згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 дата заповнення 15.08.1986 року, призначивши їй пенсію за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, - з 21.09.2024 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що розрахунок страхового стажу позивача проведено згідно вимог чинного законодавства. Апелянт наголосив, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком, а саме не менше 31 року.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів виходить з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком.
За принципом екстериторіальності, заяву позивача розглянуто Головним  управлінням  Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №154750012043 від 18.10.2024 року  за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 11.10.2024 року відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26   Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с. 46).
Відповідно до змісту цього рішення, необхідний страховий стаж, визначений ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», після досягнення 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року. Вік заявника 60 років. Страховий стаж особи 30 років 5 місяців 7 днів.
За доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано: період роботи з 01.07.2000 по 27.08.2002, оскільки відсутня сплата страхових внесків.
Вважаючи протиправною бездіяльність пенсійного органу щодо не зарахування спірних періодів до страхового стажу, що має наслідком не призначення позивачу пенсії за віком, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належного нарахування та сплати страхових внесків, а отже, ненарахування та несплата страхувальником страхових внесків за позивача у спірні періоди, не може бути підставою для неврахування при призначенні застрахованій особі   пенсії, заробітної плати з якої роботодавцем не нараховані страхові внески .
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV визначені принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел. Крім того, Законом № 1058 врегульовано порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 1 Закону № 1058- IV визначено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим  Законом  пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим  Законом.
Відповідно до статті  8  Закону  №1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим  Законом  та досягли встановленого цим  Законом  пенсійного віку і мають необхідний для  призначення відповідного  виду  пенсії  страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.
Періоди, з яких складається страховий стаж визначені в  статті  24  Закону  №1058-IV,  відповідно до  якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та  за  який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша  статті  24  Закону  №1058-IV).
За приписами ст.26 Закону №1058-IV,   право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Матеріалами справи підтверджено, що станом на дату звернення позивача до пенсійного органу за призначенням пенсії за віком, ОСОБА_1 досягла 60 річного віку, а отже за наявності страхового стажу 31 рік має право на призначення відповідної пенсії.
Спірним  в межах розгляду даної справи є наявність у позивача необхідного страхового стажу.
Частиною першою статті 24 Закону №1058-ІV визначено, що страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з приписами частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-ХІІ) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання вимог статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Пунктом 3 Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 1 зазначеного Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Таким чином, трудова книжка має містити дані щодо факту перебування особи в трудових відносинах для підтвердження наявності трудового стажу та є основним документом, що підтверджує стаж роботи.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 3 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За обставинами справи, пенсійним органом визначено, що ОСОБА_1 має страховий стаж 30 років 05 місяців 7 днів із необхідного 31 рік. Отже, для призначення позивачу пенсії за віком не вистачає 06 місяців та 23 дні страхового стажу.
Пенсійним органом до страхового стажу позивача у зв`язку із відсутностю сплати страхових внесків  не зараховано період роботи з 01.07.2000 року по 27.08.2022 року, тобто 02 роки 01 місяць та 27 днів.
Відповідно до частини 1 статті 40 цього Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
У Верховному Суді вже склалась стала судова практика з питання зарахування до страхового стажу періодів, за які відсутні дані про сплату страхових внесків.
Так, зокрема, у постанові по справі № 340/1454/21 від 11.10.2023 року Верховний Суд дійшов висновку, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.
З копії трудової книжки позивача вбачається, що 29.08.1979 року позивачка прийнята на підприємство Автоколона 2212 (далі реформовано в АТК Альфа-транс) на посаду «техника по учету шин с совмещением кладовщика склада автошин в производственно-технический отдел» в Одеській автоколоні 2212 (наказ №115-к від 29.08.1979) та 27.08.2002 року звільнена за власним бажанням (наказ №48-к від 27.08.2002 року) (а.с.67-68).
Судова колегія враховує висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 17.07.2019 по справі № 144/669/17, від 30.12.2021 у справі № 348/1249/17, відповідно до яких, внаслідок невиконання товариством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. 
Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення позивача права на призначення пенсії. 
Додатково колегія суддів враховує, що стаж роботи позивача на підприємстві Автоколона 2212  з 29.08.1979 року по 30.06.2000 року, пенсійним органом зараховано до страхового стажу позивача.
Крім того, позивачем до пенсійного органу надані уточнюючі довідки про заробіток для обчислення пенсії, про перейменування АТК «Альфа-Транс», про сплату страхових внесків включно по 2001 рік (а.с.59-54). 
Враховуючи вищенаведене, відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу позивача період роботи на підприємстві Автоколона 2212 (далі реформовано в АТК Альфа-транс у повному обсязі.
Оскільки ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржує, колегія суддів не надає оцінки рішенню Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року в цій частині.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 07 січня 2025 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

                                                  П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області  – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія
          
          Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко