УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2025 року
м. Київ
справа № 947/15673/25
провадження №  51-1898 впс 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                           ОСОБА_1 ,
суддів                                                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання           ОСОБА_4 ,
в режимі відеоконференції:
представника юридичної особи,      
щодо майна якої вирішується
питання про арешт                              адвоката ОСОБА_5                           
клопотання представника ТОВ «ТД Бар Олія» - адвоката ОСОБА_6 про направлення клопотання прокурора про арешт майна вказаної юридичної особи від 09 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 72025001600000015 від 22 січня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Верховного Суду надійшло клопотання представника ТОВ «ТД Бар Олія» - адвоката ОСОБА_6 про направлення клопотання прокурора про арешт майна вказаної юридичної особи від 09 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 72025001600000015 від 22 січня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, із Київського районного суду м. Одеси до Шевченківського районного суду м. Києва.
Клопотання мотивовано тим, що досудове розслідування у вказаному провадженні здійснює Бюро економічної безпеки України, яке зареєстровано у м. Києві                           (вул. Шолуденка, 31), що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва. Водночас зазначає, що прокурор звернувся із вказаним клопотанням до слідчого судді Київського районного суду  м. Одеси з посиланням на внутрішній наказ Бюро економічної безпеки України                № 60 від 08 квітня 2024 року, який, на його думку, не може бути документом, що визначає правову підставу для визначення підсудності. Тому звернення із даним клопотанням до вказаного суду порушує принцип змагальності сторін, рівності у процесі та породжує недовіру до правосуддя. Крім того, Офіс Генерального прокурора, як орган процесуального керівництва, також зареєстрований та територіально розташований у м. Києві. Враховуючи вищенаведене, представник просить направити клопотання прокурора про арешт майна ТОВ «ТД Бар Олія» із Київського районного суду м. Одеси до Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду.
У судовому засіданні представник ОСОБА_5 підтримала клопотання.
Іншим учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте, в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Клопотань про відкладення дати розгляду клопотання не надійшло.
Заслухавши суддю-доповідача, думку представника, перевіривши наведені у клопотанні доводи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності;                     2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).
Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно положень ст. 38 КПК України органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють:                   1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України.
Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи, слідчі підрозділи та підрозділи детективів.
Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Частиною 6 статті 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 цього Кодексу.
Тому, слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями  КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.
З інформації, наданої Київським районним судом м. Одеси на запит Верховного Суду, у провадженні вказаного суду на розгляді перебуває клопотання прокурора про арешт майна ТОВ «ТД Бар Олія» від 09 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 72025001600000015 від 22 січня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Наразі вказане клопотання не розглянуто.
При цьому згідно відповіді на запит Верховного Суду прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про кримінальні правопорушення, вчинені у складі організованої групи чи злочинної організації, управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , матеріали кримінального провадження № № 72025001600000015 перебувають у провадженні відділу детективів із розслідування кримінальних правопорушень, вчинених організованою групою осіб, Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України. Зазначений відділ в структурі центрального апарату                              БЕБ створено відповідно до наказу БЕБ від 14 лютого 2024 року № 24 «Про затвердження та введення в дію структури центрального апарату Бюро економічної безпеки України» з метою забезпечення ефективного здійснення досудового розслідування та упорядкування структури центрального апарату зазначеного органу. Згідно Наказу БЕБ від 08 квітня 2024 року № 60 «Про визначення місцезнаходження окремих підрозділів Бюро економічної безпеки України» вказаний відділ детективів розташований у м. Одесі (вул. Академіка Корольова , 16/1), що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Київського району м. Одеси.
Тобто прокурор, звертаючись з відповідним клопотанням про накладення арешту до Київського районного суду м. Одеси, дотрималася вимог п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України.
Інших, визначених законом підстав для передачі вказаних матеріалів кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, у клопотанні представника не наведено.
Враховуючи викладене, згідно із вимогами ч. 1 ст. 34 КПК України наведені мотиви у клопотанні ТОВ «ТД Бар Олія» - адвоката ОСОБА_6  не можуть бути підставою для передачі клопотання прокурора про арешт майна вказаної юридичної особи від 09 травня 2025 року у кримінальному провадженні                                                № 72025001600000015 від 22 січня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, із одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання.  
Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд
постановив:
Клопотання представника ТОВ «ТД Бар Олія» - адвоката ОСОБА_6 про направлення клопотання прокурора про арешт майна вказаної юридичної особи від 09 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 72025001600000015 від 22 січня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                       ОСОБА_3