КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
12 березня 2025 року
справа № 756/13831/23
                                         
провадження № 22-ц/824/957/2025
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Музичко С.Г.,
суддів: Болотова Є.В., Желепи О.В.
при секретарі: Правдивець Ю.О.
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство «Універсал Банк»
відповідач -  ОСОБА_1 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року, постановлено під головуванням судді Шевчука А.В., у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2023 року позивач АТ «Універсал Банк» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» посилаючись на те, що 06.02.2018 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 60 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.
 
Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка у відповідності до розрахунку позивача станом на 22.08.2023 року становить 121 962,25 грн., з яких 121 962,25 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06.02.2018 року у розмірі 121 962 (сто двадцять одну тисячу дев`ятсот шістдесят дві) гривні 25 копійок та сплачений судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) гривні 00 копійок.
Не погоджуючись із рішенням суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове про часткове задоволення позову.
Вимоги обґрунтовані тим, що апелянт підписав лише заяву-анкету, яка не є кредитним договором. Щодо вказаних позивачем умов і правил, Тарифів, Паспорту - вони не є частиною кредитного договору, оскільки не підписані самим відповідачем. Звертає увагу, що Умови і правила, на які ніби то погодився апелянт відрізняються датою редакції від тих, які додані до позовної заяви. Зазначає, що вимоги щодо стягнення овердрафту позивачем зазначають вже після отримання відзиву, тобто позивач частину своїх вимог намагався обґрунтувати вже після отримання відзиву від представника апелянта. 
В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що підписанням анкети - заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 06.02.2018 року, а також засвідчив, що він повідомлений банком у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства.
У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість.
Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 1 077 347.87 грн. За весь час користування карткою боржником було проведено витрат по картці на суму 1 201 994.12 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута банку становить 124 646.25 грн. (1 201 994.12 грн. - 1 077 347.87 грн. = 124 646.25 грн.).
Виписка є належним доказом заборгованості. Вищевказане кореспондується з позицією у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі №200/5647/18, провадження № 61- 9618в19.
Таким чином, відповідно до розрахунку позивача, заборгованість відповідача станом на 22.08.2023 року становить 121 962,25 грн., з яких 121 962,25 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).
Колегія суддів погоджується з даними висновками суду, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 06.02.2018 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 60 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.
Відповідно до пункту 3 Анкети-заяви від 06.02.2018 року (надалі - Анкета-заява) підписанням договору боржник підтвердив, що він ознайомлений з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (згідно вимог чинного законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку (затверджені Рішенням Правління ПАТ «Універсал Банк» Протокол №3 від 01.02.2018 р., які діяли на момент підписання Анкети-заяви). Також підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі Боржнику та не потребують додаткового тлумачення.
Саме в умовах, тарифах, паспорті споживчого кредиту записана процентна ставка, пеня, комісія (пункт Тарифи). Договір є обов`язковим для виконання.
Відповідно до положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України).
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).
За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).
Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Як вбачається з матеріалів справи, 06 лютого 2018 року ОСОБА_1   підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», шляхом застосування цифрового підпису.
У анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору та наведених нижче умов.
Відповідач, підписавши вказану заяву погодився, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з якими він ознайомлений, складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору.
Підписанням анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором (п.6).
Як  зазначалося у відзиві на позовну заяву та як зазначається у апеляційній скарзі відповідач визнає борг у розмірі 13 414, 38 грн, адже саме така сума підтверджена розрахунками .
Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).
Відповідно до змісту ч.1 ст.1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаним положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Відповідно до п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Колегія суддів звертає увагу на те, що у даній справі на підтвердження своїх позовних вимог щодо наявності у відповідача заборгованості за кредитом, позивач мав можливість додати до позовної заяви документальне обґрунтування кредитної заборгованості, зокрема докази встановлення кредитного ліміту та його розміру, на підставі яких як суд першої, так і суд апеляційної інстанції мав би можливість перевірити розмір кредитної заборгованості.
Матеріали справи не містять доказів про погодження з відповідачем умов стягнення відсотків та/або штрафних санкцій.
Анкета-заява від 07 серпня 2018 року, яка підписана відповідачем, не містить умов щодо розміру відсотків.
Оскільки відповідач не заперечує, що у нього наявна заборгованість у розмірі                    13 414,38 грн, а позивач не надав належних доказів наявності у відповідача заборгованості у розмірі 121 962 грн., виходячи з принципу диспозитивності, колегія суддів приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» підлягає стягненню сума заборгованості по тілу кредиту у розмірі 13 414,38 грн.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, які надані позивачем затверджені протоколом Правління №46 від 24 листопада 2021 року та набувають чинності з 27 листопада 2021 року, а анкета-заява відповідачем була підписана 06 лютого 2018 року.
А відтак матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та Тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої  інстанції не дослідив належним чином надані позивачем на підтвердження своїх вимог докази, а відтак дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі, отже рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову АТ «Універсал Банк».
Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст.141, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд  
 
Початок форми

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2  задовольнити частково.
Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року змінити, зменшивши суму стягнутої суми заборгованості з 121 962,25 грн до 13 414,38, судовий збір з 2 684 грн до 295,24 грн.
Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 647,64 грн.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 11 квітня 2025 року.
 
Суддя-доповідач
Судді