ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року	Львів	Справа № 300/4886/24 пров. № А/857/13382/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року, головуючий суддя – Шумей М.В., ухвалене у м. Івано-Франківськ, у справі за адміністративним позовом  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, скасування пункту рішення та зобов`язання до вчинення дій,-

                                                      В С Т А Н О В И В:

Позивач – ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, в якому просив   визнати протиправними дії Івано-Франківської міської ради щодо повторного розгляду по суті заяви підприємця ОСОБА_1 від 23.02.2022 року за реєстровим номером № 643103 на сесії Івано-Франківської міської ради яка відбулась 30 квітня 2024 року; визнати протиправним та скасувати пункту п. 9 рішення Івано-Франківської міської ради, 42 сесії, восьмого демократичного скликання за № 112-42 від 30 квітня 2024 року «Про земельні питання», яким відмовлено підприємцю ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі в користування (оренду) земельної ділянки: п. 9 Відмовити підприємцю ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки площею 0,2579 га, розташованої у АДРЕСА_1 , для розміщення та експлуатації   будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий номер 2610100000:14:001:0270 (з правом оренди на 10 років), у зв`язку з невідповідністю проекту землеустрою вимогам ст. 134 Земельного кодексу України (ЗКУ), а саме: земельна ділянка із визначеним у проекті землеустрою цільовим призначенням, у відповідності до частини 1 ст. 134 ЗКУ підлягає продажу або передачі у користування окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), оскільки проект землеустрою не містить підстав, передбачених частиною 2 ст. 134 ЗКУ (повторний розгляд  заяви  ОСОБА_1 від  23.02.2023 року № 643103 на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду  від 03.04.2024 року у справі № 300/4721/23); зобов`язати Івано-Франківську міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі в користування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,2579 га, розташованої у АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2610100000:14:001:0270, цільове призначення: 12.08 для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій (з правом оренди на 10 років), на підставі заяви ФОП ОСОБА_1 від 23.02.2022 року №634103.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідач, вже втретє відмовляє йому у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі в користування (оренду) земельної ділянки після неодноразових судових розглядів, згідно яких суди зобов`язують Івано-Франківську міську раду повторно розглянути його заяву про затвердження проекту землеустрою та передачу в користування земельної ділянки від 23.02.2022 року. На думку позивача зі сторони суб`єкта владних повноважень вбачаються упереджені та недобросовісні дії, які полягають в ухваленні протиправних рішень із зазначенням кожного разу нових підстав для відмови. Також вказує, що зазначене відповідачем підстава для відмови у затвердженні проекту землеустрою є незаконною, оскільки вказане ним цільове призначення земельної ділянки не підпадає під продаж на аукціоні.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправними дії Івано-Франківської міської ради щодо повторного розгляду по суті заяви підприємця ОСОБА_1 від 23.02.2022 року за реєстровим номером №643103 на сесії Івано-Франківської міської ради яка відбулась 30 квітня 2024 року; визнано протиправним та скасовано пункту п. 9 рішення Івано-Франківської міської ради, 42 сесії, восьмого демократичного скликання за № 112-42 від 30 квітня 2024 року «Про земельні питання», яким відмовлено підприємцю ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі в користування (оренду) земельної ділянки: п. 9 Відмовити підприємцю ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки площею 0,2579 га, розташованої у АДРЕСА_1 , для розміщення та експлуатації   будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий номер 2610100000:14:001:0270 (з правом оренди на 10 років); зобов`язано Івано-Франківську міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі в користування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 земельної ділянки   площею 0,2579 га, розташовану у АДРЕСА_1 , для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий номер 2610100000:14:001:0270 (з правом оренди на 10 років), згідно поданої заяви від 23.02.2022 № 643103.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що  оскаржене рішення Івано-Франківської міської ради було прийнято, у порядок і спосіб, визначений чинним законодавством, на пленарному засіданні сесії міської ради, більшістю голосів депутатів з врахуванням висновків викладених у мотивувальній частині постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2024 року у справі 300/4721/23. Також відповідач посилається на дискреційні повноваження та вказує, що вимога про зобов`язання вчинити дії є втручанням у повноваження органу місцевого самоврядування.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 23 вересня 2021 року підприємець ОСОБА_1 звернувся із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для передачі у користування з метою «будівництва та обслуговування об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу)», орієнтовною площею 0,3241 га до Івано-Франківської міської ради. Заява позивача була зареєстрована за №595888.
Не отримавши в місячний термін з моменту звернення до Івано-Франківської міської ради дозволу на розробку проекту землеустрою або мотивовану відмову, ФОП ОСОБА_1 , скориставшись принципом «мовчазної згоди», уклав з ТзОВ «Зеніт Експерт» Договір на виконання землевпорядних робіт № 0112/21 від 03 листопада 2021 року на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,2800 га, для будівництва та обслуговування об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу) в м. Івано Франківську по вулиці Незалежності.
Рішенням Івано-Франківської міської ради від 26.11.2021 року за №424-18 про розгляд клопотань фізичних та юридичних осіб із земельних питань, відповідно до якого Івано-Франківська міська рада вирішила відмовити у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки підприємцю ОСОБА_1 , орієнтовною площею 0,3241 га, в м. Івано Франківську по вулиці Незалежності, для будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу). Довідка з МБК №28302: території громадської забудови, частина земельної ділянки в межах червоних ліній магістральні вулиці міського значення); згідно довідки МБК площа земельної ділянки 0,04га вільна від забудови.
При цьому, наступним рішенням Івано-Франківської міської ради, від 23.12.2021 року за №469-19 про земельні питання, у п.2 Додатку 1 п. 44 даного рішення, вже було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «КРИЦ-ІФБУД» (42817058) на земельну ділянку орієнтовною площею 0,1439 га, на вул. Незалежності в м. Івано-Франківську, для будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу). Довідка з МБК № 33640 (території громадської забудови, частина земельної ділянки в межах червоних ліній магістральні вулиці міського значення); вільна від забудови.
Вказані рішення були оскаржені до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, справа №300/461/22. В рамках даної адміністративної справи судом винесено рішення від 13.05.2022 року, яким позов було задоволено.
Визнано протиправними та скасовано вказані пункти рішень Івано-Франківської міської ради, зобов`язано Івано-Франківську міську раду повторно розглянути заяву підприємця ОСОБА_1 від 23.09.2021 року та надати дозвіл на складання проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,3241 га, на АДРЕСА_1 , для будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу).
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року, апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року у справі №300/461/22 - без змін.
Судом встановлено, що 23 лютого 2022 року підприємець ОСОБА_1 звернувся із заявою до Івано-Франківської міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки площею 0,2579 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий номер 2610100000:14:001:0270 (з правом оренди на 10 років). До заяви позивач долучив всі необхідні документи. Заява позивача зареєстрована за № 643103.
Проте рішенням Івано-Франківської міської ради від 10 червня 2022 року за № 97-25 “Про земельні питання”, позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, оскільки  на вказану земельну ділянку претендувало ТзОВ    “КРИЦ-ІФБУД”
Тобто вказана причина відмови, що на спірну земельну ділянку претендує інша юридична особа є фактично першою відмовою.
При оскарженні даного рішення міської ради, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у справі № 300/3118/22 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача, в частині, якій відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою. Зобов`язано Івано-Франківську міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі в користування позивачу зазначеної земельної ділянки.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року рішення першої інстанції  у справі № 300/3118/22  скасовано в частині зобов`язання Івано-Франківської міської ради затвердити проект землеустрою та зобов`язано Івано-Франківську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від  23 лютого 2022 року та прийняти за наслідками її розгляду рішення по суті порушеного у заяві питання у відповідності з вимогами статті 123 Земельного кодексу України із врахуванням висновків, викладених у мотивувальній частині постанови.
27 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Івано-Франківської міської ради з проханням виконати рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від  15 лютого 2023 року у справі 300/3118/22, проте дане питання на сесію Івано-Франківської міської ради 10 березня 2023 року винесено не було.
При цьому на вказаній сесії розглядалася заява іншої юридичної особи ТзОВ «Бистриця-Груп» від 09.03.2023 року щодо вказаної спірної земельної ділянки.
Так, за результатами розгляду заяви вказаного товариства, рішенням від 10.03.2023 року №53-54 Івано-Франківська міська рада дала дозвіл ТзОВ «Бистриця-Груп» на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку площею 0,2579 га на АДРЕСА_1 , для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий помер 2610100000:14:001:0270. Причому в додатку до рішення зазначено, що земельна ділянка з вказаним кадастровим номером 2610100000:14:001:0270 сформована за зверненням ФОП ОСОБА_1 .
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність міської ради щодо нерозгляду його клопотання і протиправними дії відповідача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою третій особі, звернувся до суду, справа № 300/2197/23.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, вказали, що Івано-Франківською міською радою допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду заяви позивача та прийняття відповідного рішення за наслідками такого розгляду. Івано-Франківська міська рада надала перевагу розгляду дозволу на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку ТзОВ «Бистриця-Груп» та не розглянула повторно заяву позивача від 23.02.2022 за реєстраційним номером № 643103 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2579 га на АДРЕСА_1 відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 року у справі №300/3118/22.
Також судом встановлено, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду в адміністративній справі 300/3118/22, рішенням Івано-Франківської міської ради № 125-36 від 15.06.2023 року “Про земельні питання”, підприємцю ОСОБА_1 було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі в користування (оренду) земельної ділянки, площею 0,2579 га, розташованої у АДРЕСА_1 , для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій (12.08 Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій), кадастровий номер 2610100000:14:001:0270 (право оренди на 10 років), (Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 року, справа № 300/3118/22, пров. А/857/15659/22, Ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2023 року; із врахуванням ст. 134 ЗКУ; довідка з МБК № 33698 (території громадської забудови, магістральні вулиці міського значення); лист ДМА міської ради № 46/31.l-15: згідно генерального плану міста більша частина земельної ділянки знаходиться в межах червоних ліній магістральної розв`язки вул. Незалежності-Івасюка-Микитинецька, тому відведення ділянки під цільове 12.08 “Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій” суперечить Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” та “Класифікатору видів функціонального призначення території та їх  співвідношення з видами цільового призначення земельних ділянок, затвердженого Кабінетом Міністрів України).
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 року у справі 300/4721/23 позов задоволено повністю, визнати протиправними дії Івано-Франківської міської ради щодо повторного розгляду по суті заяви підприємця ОСОБА_1 від 23.02.2022 № 643103. Визнано протиправним та скасовано рішення Івано-Франківської міської ради від 15.06.2023 № 125-36 в частині що стосувалась відмови. Зобов`язано Івано-Франківську міську раду затвердити проект землеустрою та передачі в користування земельної.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року рішення першої інстанції у справі №300/4721/22 скасовано в частині зобов`язання Івано-Франківської міської ради затвердити проект землеустрою та зобов`язано Івано-Франківську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.02.2022 року № 643103 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки площею 0,2579 га, розташованої у АДРЕСА_1 , для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий номер 2610100000:14:001:0270 (з правом оренди на 10 років).
На виконання даного рішення, згідно п. 9 рішення 42 сесії Івано-Франківської міської ради № 112-42 від 30.04.2024 року «Про земельні питання» міська рада вирішила відмовити підприємцю ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки площею 0,2579 га, розташованої у м. Івано-Франківську на вул. Незалежності, для розміщення та експлуатації   будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий номер 2610100000:14:001:0270 (з правом оренди на 10 років), у зв`язку з невідповідністю проекту землеустрою вимогам ст. 134 Земельного кодексу України (ЗКУ), а саме: земельна ділянка із визначеним у проекті землеустрою цільовим призначенням, у відповідності до частини 1 ст. 134 ЗКУ підлягає продажу або передачі у користування окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), оскільки проект землеустрою не містить підстав, передбачених частиною 2 ст. 134 ЗКУ (повторний розгляд  заяви  ОСОБА_1 від  23.02.2022 року № 643103 на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду  від 03.04.2024 року у справі № 300/4721/23).
Вважаючи вже третю причину для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки протиправною, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно втретє відмовив позивачу у затвердженні проекту землеустрою та передачі в користування земельну ділянку без належного та законного нормативного обґрунтування такої відмови, які передбачені статтею 123 Земельного кодексу України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п. "б" ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III (далі ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Частинами 1, 2 ст. 116 ЗК України вказано, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Пунктом "в" ч. 3 ст. 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.
Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (ч. 12 ст. 123 Земельного кодексу України).
Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 року №280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР) передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Відповідно до ч. 9, 10 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Згідно ст. 50 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 року № 858-IV (далі Закон № 858-IV) визначено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає: а) пояснювальну записку; б) матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); в) розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); г) розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); ґ) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; д) кадастровий план земельної ділянки.
У разі формування земельної ділянки чи зміни цільового призначення земельної ділянки для потреб, пов`язаних із забудовою, до проекту додається витяг із відповідної містобудівної документації із зазначенням функціональної зони території, в межах якої розташована земельна ділянка, та обмежень у використанні території для містобудівних потреб. Ці вимоги не поширюються на випадки, якщо відповідно до закону передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб може здійснюватися за відсутності зазначеної містобудівної документації.
При цьому, ч. 7, 8 ст. 186 ЗК України визначено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим.
Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.
Відповідно до ч. ч. 9, 10 ст. 186 ЗК України Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, визначеного Законом України "Про землеустрій"; надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами чи організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; проведення будь-яких обстежень, експертиз чи робіт. Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший суб`єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження такої документації іншими органами.
Висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.
Законом України від 28.04.2021 року №1423-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин", який набув чинності 27.05.2021 року в ст. 186 Земельного кодексу України внесені суттєві зміни.
Так, вказаним Законом статтю 186 ЗК України "Погодження і затвердження документації із землеустрою" викладено в новій редакції, відповідно до якої підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації (ч. 8 ст. 186 Земельного кодексу України).
Цим же Законом статтю 186-1 Земельного кодексу України "Повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів щодо відведення земельних ділянок" виключено.
При цьому Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель" від 17.06.2020 №711-IX, (набрав чинності 24.07.2021) внесено змiни до Закону України "Про регулювання i забудову територій", згідно якого встановлення/зміна видів цільового призначення земельних ділянок повинно здійснюватися в межах відповідного виду функціонального призначення території згідно з класифікатором, який затверджується Кабінетом Міністрів України.
Отже, підставами для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу може бути лише невідповідність положень проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації; при цьому рішення відповідача щодо відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію.
Як слідує з матеріалів справи, єдиною підставою для відмови у оскаржуваному позивачем рішенні Івано-Франківської міської ради (42 сесія) № 112-42 від 30 квітня 2024 року, є невідповідність проекту землеустрою вимогам ст. 134 Земельного кодексу України (ЗКУ), а саме: земельна ділянка із визначеним у проекті землеустрою цільовим призначенням, у відповідності до частини 1 ст. 134 ЗКУ підлягає продажу або передачі у користування окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), оскільки проект землеустрою не містить підстав, передбачених частиною 2 ст. 134 ЗКУ (повторний розгляд  заяви  ОСОБА_1 від  23.02.2022 року № 643103 на виконання постанови ВААС від 03.04.2024 року у справі № 300/4721/23).
При цьому, підстави вказані в оскарженому рішенні не є тими підставами для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду позивачу, що передбачені чинним законодавством.
Як вірно зазначено судом попередньої інстанції, жодної норми чинного законодавства, яка б давала підстави для передачі земельної ділянки на яку претендує позивач (з цільовим призначенням - 12.08 Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій) в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах), відповідачем не зазначено, а тому такі посилання відповідача не могли слугувати підставою для відмови у наданні в користування спірної земельної ділянки.
Вказані порушення свідчать про протиправні дії відповідача при розгляді заяви підприємця ОСОБА_1 від 23 лютого 2022 року №643103 та ігнорування постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2024 року на 42 сесії Івано-Франківської міської ради від 30 квітня 2024 року.
Також, враховуючи неодноразовість відмов відповідача щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, належним способом захисту порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі в користування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 земельної ділянки   площею 0,2579 га, розташовану у м. Івано-Франківську на вул. Незалежності, для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий номер 2610100000:14:001:0270 (з правом оренди на 10 років), згідно поданої заяви від 23.02.2022 № 643103.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року у справі №300/4886/24 – без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	Т. В. Онишкевич