ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року 
м. Київ

справа № 500/2045/24
адміністративне провадження № К/990/36028/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Соколова В.М.,  Білак М.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу
за позовом  ОСОБА_1  до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, 
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білик Людмила Станіславівна, на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року (у складі колегії суддів: головуючого судді - Пліша М.А., суддів: Курильця А.Р., Мікули О.І.) у справі                  № 500/2045/24
ВСТАНОВИВ:
Обставини справи
1. Тернопільський окружний адміністративний суд рішенням від 18.06.2024 відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач, Департамент Нацполіції) про визнання протиправним та скасування наказу № 121 від 05.03.2024 «Про застосування до працівника УПП в Тернопільській області дисциплінарного стягнення» в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.
2. Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білик Л.С., 17.07.2024 подав до суду апеляційної інстанції за допомогою підсистеми «Електронний суд» апеляційну скаргу.
3. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2024 вказану апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з необхідністю подання доказів надсилання копії апеляційної скарги відповідачу. Встановлено строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня вручення її копії.
4. Суд апеляційної інстанції, зокрема, виходив з того, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та підлягає залишенню без руху, оскільки до апеляційної скарги не додано докази надсилання її копії та копії доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу. 
5. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до частини 9 статті 44 КАС України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення.
6. Відповідно до довідки про доставку електронного листа ухвала про залишення апеляційної скарги без руху доставлена до електронного кабінету Білик Л.С. 12.08.2024 о 19:10 (а/с 114).
7. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.06.2024 у справі № 500/2045/24 повернуто скаржнику.
8. Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши матеріали справи, дійшов до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги з огляду на те, що апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги шляхом надсилання до Восьмого апеляційного адміністративного суду доказів надсилання копії апеляційної скарги відповідачу.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції
9.  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білик Л.С., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2024 у справі № 500/2045/24, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
10. Скаржник зазначає, що подав до Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.06.2024 черес систему «Електронний суд» та долучив до скарги квитанцію № 1393438 про доставку апеляційної скарги з додатками до зареєстрованого електронного кабінету Головного управління Національної поліції в Тернопільській області. 
11. Касатор звертає увагу на те, що копію ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2024 про залишення апеляційної скарги не було надіслано на поштову адресу ОСОБА_1 , оскільки позивач не зареєстрований в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд». 
12. За вказаних обставин позивач вважає, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права та постановив незаконну ухвалу, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
13. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2024 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Єресько Л.О., суддів: Білак М.В., Губська О.А.
14. Ухвалою Верховного Суду від 07.10.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білик Л.С., залишено без руху, а ухвалою від 28.10.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2024 у справі № 500/2045/24.
15. У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Губської О.А., з метою дотримання строків розгляду справ, на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 14.04.2025 № 340/0/78-25, здійснено за допомогою автоматизованої системи документообігу суду заміну судді Губської О.А. на суддю Соколова В.М. 
16. Ухвалою Верховного Суду від 22.04.2025 закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України.
Позиція інших учасників справі
17. Правом подати відзив відповідач не скористався, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції. 
Позиція Верховного Суду
Оцінка висновків суду апеляційної інстанції, ухвала якого переглядається
18. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
19. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
20. Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та повноту дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів Верховного Суду зазначає таке.
21. Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
22. Частина дев`ята статті 44 КАС України визначає, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи.
23. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення.
24. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який не є суб`єктом владних повноважень та подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.
25. Суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.
26. Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через «Електронний кабінет».
27. Право на апеляційне оскарження реалізується у спосіб подання в установленому порядку апеляційної скарги, форма та зміст якої також визначається процесуальним законом.
28. Згідно вимог пунктів 1 та 2 частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору та копії апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
29. До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу (частина друга статті 298 КАС України).
30. Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
31. Ураховуючи, що оскаржувана ухвала про повернення апеляційної скарги постановлена судом апеляційної інстанції за наслідками неусунення позивачем недоліків апеляційної скарги, визначених в ухвалі від 12.08.2024 Восьмого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху, яка не може бути оскаржена окремо, то правова оцінка їй надається Судом під час касаційного перегляду справи на ухвалу про повернення апеляційної скарги від 28.08.2024.
32. Колегія суддів звертає увагу, що залишення апеляційної скарги без руху - це процесуальна дія, яка застосовується судом з метою усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги та дотримання порядку її подання.
33. При цьому, в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху суд повинен чітко зазначити недоліки такої скарги та встановити спосіб і строк їх усунення.
34. З матеріалів справи слідує, що звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Білик Л.С. зазначила в апеляційній скарзі відповідача - Департамент Нацполіції, однак вказала код ЄДРПОУ (Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України) 40108720. Проте, вказаний код присвоєно іншому органу, а саме: Головному управлінню Національної поліції в Тернопільській обласні. 
35. До апеляційної скарги долучено квитанцію № 1393438 про доставку документа до зареєстрованого «Електронного кабінету» користувача ЄСІТС до Головного управління Національної поліції в Тернопільській обласні, код ЄДРПОУ 40108720 та вказано перелік документів, що надіслані: апеляційна скарга з додатками (а/с 108).
36. Залишаючи апеляційну скаргу без руху Восьмий апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 12.08.2024 вказав, що апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 КАС України, оскільки до скарги не додано доказів надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 КАС України. Також апеляційний суд вказав, що зазначені недоліки апеляційної скарги має бути усунуто шляхом направлення до суду доказів надсилання копії апеляційної скарги відповідачу.
37. Отже, залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на помилку скаржника щодо зазначення коду ЄДРПОУ відповідача, у зв`язку з чим електронну копію апеляційної скарги не було надіслано в «Електронний кабінет» відповідача у справі № 500/2045/24 - Департаменту Нацполіції, та не вказав про це в ухвалі від 12.08.2024 задля визначення ефективного способу усунення апелянтом недоліків поданої апеляційної скарги з метою сприяння у забезпеченні можливості оскарження і перегляду судового рішення в суді апеляційної інстанції. 
38. Колегія суддів зауважує, що застосовуючи процесуальні норми суд має керуватися принципом розумності відповідно до якого застосування цих норм має бути спрямованим на досягнення легітимної мети, уникаючи надмірного формалізму, що може порушувати право особи на доступ до суду.
39. Однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного оскарження судового рішення. Можливість (право) оскарження судових рішень у суді апеляційної інстанції є складовою права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
40. Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) неодноразово наголошував на тому, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).
41. Таким чином, при застосуванні процесуальних норм належить уникати надмірного формалізму, що може призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом.
42. Про вказане зазначала і Велика Палата Верховного Суду у постановах від 15.01.2020 у справі № 145/1330/17 та від 30.09.2020 у справі № 9901/144/20.
43. Отже, ЄСПЛ неодноразово констатував у своїх рішеннях, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. 
44. За усталеною практикою Верховного Суду основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права. Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства. Тож, вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження чи повернення апеляційної скарги, суди апеляційної інстанції мають враховувати обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з дотриманням принципу розумності та пропорційності, з метою уникнення надмірного формалізму, із додержанням балансу між метою забезпечення належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на апеляційне оскарження судового рішення.
45. Обсяг права на апеляційний перегляд справи визначається законом та має гарантувати особі ефективну реалізацію права на судовий захист задля досягнення цілей правосуддя, забезпечуючи захист інших конституційних прав і свобод такої особи. Обмеження доступу до суду апеляційної інстанції, як складової права на судовий захист, можливе лише з обов`язковим дотриманням конституційних норм і принципів, а саме пріоритетності захисту фундаментальних прав і свобод людини і громадянина, а також принципу верховенства права, відповідно до якого держава має запровадити таку процедуру апеляційного перегляду, яка забезпечить ефективність права на судовий захист на цій стадії судового провадження, зокрема дасть можливість відновити порушені права і свободи особи та максимально запобігти негативним індивідуальним наслідкам можливої судової помилки суду першої інстанції.
46. Доступність права на апеляційне оскарження неодноразово була предметом розгляду ЄСПЛ. Так, у своєму рішенні у справі «Скорик проти України» Суд зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені Конвенцією. Так, повинні враховуватися особливості провадження, що розглядається, у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них. У справі «Зубак проти Хорватії» ЄСПЛ, розглядаючи загальні принципи щодо доступу до судів вищої інстанції та обмеження ratione valoris (компетенція з огляду на цінність), зробив висновок, що стаття 6 Конвенції не зобов`язує Договірні держави створювати апеляційні чи касаційні суди, проте якщо такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6, наприклад, у тій частині, в якій вона гарантує учасникам судового процесу ефективне право на доступ до суду.
47. За таких обставин колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції, залишаючи ухвалою від 12.08.2024 апеляційну скаргу без руху через недотримання апелянтом вимог частини дев`ятої статті 44 КАС України та повертаючи апеляційну скаргу через невиконання цієї ухвали в частині неподання доказів, визначених вказаною нормою, застосував її у цьому випадку без досягнення мети на яку вона спрямована, наслідком чого стало порушення права скаржника на апеляційний перегляд судового рішення.
48. Щодо доводів скаржника про те, що копію ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2024 про залишення апеляційної скарги без руху суд апеляційної інстанції не надіслав на поштову адресу позивачу, а обмежився надсиланням цієї ухвали в особистий кабінет представнику ОСОБА_1 - адвокату Білик Л.С. в системі «Електронний суд», що, на думку скаржника, вказує на порушення апеляційним судом норм процесуального права, Суд зазначає про таке.
49. Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 08.02.2024 у справі №480/8341/22 (провадження №К/990/34473/23) вже надавав відповідь на питання щодо застосування норм права у світлі подібних доводів, де об`єднана палата, зокрема, зазначила, що адвокат як представник (стаття 57 КАС України) бере участь у судовому процесі від імені особи (сторони чи третьої особи), інтереси якої він представляє, відповідно наділений правами та обов`язками останньої (за умови, що в ордері немає застережень про обмеження повноважень адвоката). Відомо й те, що адвокат як представник не є і не може бути учасником (стороною) матеріально-правового спору, як і не може мати в ньому особистого інтересу; участь адвоката як представника у судовому процесі головним чином полягає у реалізації процесуальних прав та обов`язків особи, яку він представляє, від імені цієї особи і для цієї особи. Це означає також, що процесуальні дії/рішення/позиція представника у судовому процесі створюють юридичні наслідки саме для особи, від імені якої він діє, й остання має теж це розуміти.
50. Суд не повинні цікавити взаємовідносини адвоката та особи, інтереси якої він представляє (окрім тих, що стосуються обсягу повноважень адвоката), водночас участь сторони у судовому процесі через свого представника (адвоката) - що є правом сторони - дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію з цим представником, відтак застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні казуальні підстави.
51. Зважаючи на наведені міркування, об`єднана палата трактувала участь позивача (як учасника справи) у судовому процесі через свого представника - повноваження якого належно підтверджені - саме як участь позивача.
52. З тих самих мотивів об`єднана палата не погодилася з думкою про обмеження права позивача на апеляційне оскарження судового рішення у ситуації, коли копію цього рішення суд надіслав лише адвокату позивача, а не позивачу (який не має офіційної електронної адреси). Суд зауважив, що такий спосіб вручення судового рішення ніяким чином не може нівелювати право (чи позбавляти права) позивача на отримання копії судового рішення, зокрема й на паперових носіях, відтак і права на апеляційне оскарження. Нагадав суд і про те, що процесуальний закон дозволяє позивачу як учаснику справи отримати копію судового рішення (за відсутності у нього офіційної електронної адреси), навіть якщо його представник вже її отримав. Однак підкреслив, що тут, як і загалом в судочинстві, важливо розуміти, що користування процесуальними правами не може слугувати способом змінити (спотворити) встановлений законом порядок вчинення процесуальних дій.
53. Крім іншого, об`єднана палата вказала, що ухвалений 27.04.2021 Закон №1416-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення поетапного впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи» (далі - Закон №1416-IX), який набрав чинності 26.05.2021, змінив існуючий доти концепт повідомлення учасників справи і вручення їм процесуальних документів суду головно на паперових носіях (засобами поштового зв`язку), змістивши акцент (перевагу) на електронну комунікацію за допомогою функціоналу Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), впровадження якої має здійснюватися поетапно.
54. Тут варто зауважити, що на реалізацію положень Закону №1416-ІХ 17.08.2021 Вища рада правосуддя рішенням № 1845/0/15-21 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи .
55. У газеті «Голос України» від 04.09.2021 № 168 (7668) та на вебпорталі судової влади України Вища рада правосуддя опублікувала оголошення, у якому, серед іншого, зазначено, що з початком функціонування підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку: зазнає змін порядок вчинення процесуальних (або інших) дій, особливості вчинення яких передбачені підпунктами підпунктами 15.1, 15.5, 15.7, 15.15, 15.17 підпункту 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.
56. Отож після того, як Вища рада правосуддя сповістила про початок функціонування окремих підсистем (модулів) єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи дія підпункту 15.15 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України обмежена і обмін документами між судом і учасниками судового процесу має здійснюватися головним чином через ЄСІТС.
57. Об`єднана палата зауважила, що наведене не означає, що з набранням чинності Закону №1416-ІХ і з початком функціонування окремих підсистем (модулів) єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суди взагалі припинили видавати судові рішення у паперовій формі. Проте початок функціонування окремих підсистем (модулів) єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, як-то передбачає Закон № 1416-ІХ, зобов`язує суди направляти судові рішення на офіційні електронні адреси (тут збережена термінологія КАС України у редакції, викладеній відповідно до Закону № 1416-ІХ) учасників справи і тільки якщо такої адреси учасник справи не має, то тоді можуть використовуватися засоби поштового зв`язку.
58. Отже, участь сторони в судовому процесі через свого представника (адвоката), що є правом сторони, дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію із цим представником, відтак застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні підстави.
59. Повертаючись до справи, яка переглядається, колегія суддів, з урахуванням зазначених висновків, відхиляє наведені в касаційній скарзі доводи про те, що надіслання електронної копії ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2024 представнику позивача - адвокату Білик Л.С. до її електронного кабінету є, у розумінні частин п`ятої, сьомої статті 18 КАС України, належним способом вручення судового рішення представнику позивача, що на підставі частини сьомої статті 251 КАС України вважається врученням цієї копії судового рішення також і особі, яку цей представник (адвокат) представляє, тобто позивачу.
60. Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
61. За наведеного правового регулювання Верховний Суд приходить до висновку, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали від 28.08.2024, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
62. Таким чином, суд касаційної інстанції вважає за необхідне задовольнити касаційну скаргу та скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції з направленням справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.06.2024 у справі № 500/2045/24.
63. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білик Людмила Станіславівна, задовольнити.
2. Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року у справі № 500/2045/24 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судді | Л.О. Єресько В.М. Соколов   М.В. Білак