ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/27217/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження   в місті Дніпрі  апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області   
на рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду   від 13.12.2024, (суддя суду першої Неклеса О.М.), прийняте в прядку спрощеного провадження у м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/27217/24  за позовом ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,  
УСТАНОВИВ:
          11.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
          - визнати противоправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №046050019697 від 06 серпня 2024 року про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 : у призначенні пенсії за віком незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” (20 років провідні професії), ч. 3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (20 років провідні професії); у врахуванні пільгової довідки №09-06/2110 від 24.07.2024, виданої ДП “Східний гірничо-збагачувальний комбінат”, та у зарахуванні до пільгового стажу відповідно до ст.14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” (провідні професії 20 років), ч. 3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (провідні професії 20 років) періодів роботи з 01.08.2009 по 27.09.2009, з 13.10.2009 по 24.01.2010, з 08.02.2010 по 16.05.2010, з 29.05.2010 по 19.10.2010, з 01.11.2010 по 12.01.2011, з 26.01.2011 по 15.03.2011, з 30.03.2011 по 26.04.2011, з 22.06.2011 по 11.07.2011; у зарахуванні до пільгового стажу відповідно до ст.14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” (провідні професії 20 років), ч. 3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (провідні професії 20 років) періодів роботи з 18.03.2022 по 31.03.2024, з 01.04.2024 по 08.06.2024 згідно довідки №225 від 12.06.2024 р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області: врахувати пільгову довідку №09-06/2110 від 24.07.2024, видану ДП “Східний гірничо-збагачувальний комбінат”, та зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу відповідно до ст.14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” (провідні професії 20 років), ч. 3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (провідні професії 20 років) періоди роботи з 01.08.2009 по 27.09.2009, з 13.10.2009 по 24.01.2010, з 08.02.2010 по 16.05.2010, з 29.05.2010 по 19.10.2010, з 01.11.2010 по 12.01.2011, з 26.01.2011 по 15.03.2011, з 30.03.2011 по 26.04.2011, з 22.06.2011 по 11.07.2011 згідно довідки №09-06/2110 від 24.07.2024; періоди роботи з 18.03.2022 по 31.03.2024, з 01.04.2024 по 08.06.2024 згідно довідки №225 від 12.06.2024; з 29 липня 2024 року призначити ОСОБА_1 пенсію незалежно від віку відповідно до ст.14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”(провідні професії 20 років), ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”(провідні професії 20 років)у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що 29.07.2024 р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, за результатами розгляду якої пенсійний орган прийняв рішення №046050019697 від 06.08.2024 р. про відмову у призначенні пенсії за віком незалежно від віку відповідно до ст.14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Окрім того, ОСОБА_1 зауважив, що випискою про періоди страхового стажу підтверджується, що періоди роботи позивача з 18.03.2022 р. по 31.03.2024 р., з 01.04.2024 р. по 08.06.2024 р. також не зараховані відповідачем до пільгового стажу згідно ст.14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” (20 років провідні професії) , ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (20 років провідні професії), не дивлячись на те, що ці періоди підтверджуються пільговою довідкою № 225 від 12.06.2024 р. Натомість, позивач стверджує, що він має достатньо пільгового стажу для призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” (20 років провідні професії), ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (20 років провідні професії) у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
          Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 13.12.2024 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 частково. Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №046050019697 від 06.08.2024 р. про відмову в призначенні пенсії. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу відповідно до ст.14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” (провідні професії 20 років), ч. 3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (провідні професії 20 років) періоди роботи з 01.08.2009 р. по 27.09.2009 р., з 13.10.2009 р. по 24.01.2010 р., з 08.02.2010 р. по 16.05.2010 р., з 29.05.2010 р. по 19.10.2010 р., з 01.11.2010 р. по 12.01.2011 р., з 26.01.2011 р. по 15.03.2011 р., з 30.03.2011 р. по 26.04.2011 р., з 22.06.2011 р. по 11.07.2011 р. з урахуванням виданої ДП “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” довідки №09-06/2110 від 24.07.2024 р. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 29.07.2024 р. про призначення пенсії за віком з врахуванням до пільгового стажу вищевказаних періодів роботи, з урахуванням висновків суду у даній справі та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України. У задоволенні решти позовних вимог, - відмовив.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.08.2009 по 27.09.2009, з 13.10.2009 по 24.01.2010, з 08.02.2010 по 16.05.2010, з 29.05.2010 по 19.10.2010, з 01.11.2010 по 12.01.2011, з 26.01.2011 по 15.03.2011, з 30.03.2011 по 26.04.2011, з 22.06.2011 по 11.07.2011 згідно довідки від 24.01.2024 № 09-06/195 виданої Державним підприємством “Східний гірничо-збагачувальний комбінат”, оскільки довідка містить посилання на статтю 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, яка втратила чинність. Для зарахування вище зазначених періодів до пільгового стажу необхідно надати довідку із посиланням на частину 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29.07.2024 р. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
За результатами розгляду поданої позивачем заяви з додатками відповідачем прийнято рішення від 06.08.2024 р. за №046050019697 про відмову у призначенні пенсії, в якому міститься посилання на приписи ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та зазначено, що вік заявника – 40 років 2 місяці, страховий стаж - 36 років 5 місяців 8 днів, пільговий стаж – 16 років 2 місяці 12 днів.
У спірному рішенні пенсійний орган зазначив, що за результатами розгляду доданих до заяви позивача документів:
- до розрахунку страхового стажу не враховано період навчання з 01.09.2001 р. по 23.05.2002 р. та період проходження військової служби з 24.05.2002 р. по 29.10.2003 р. згідно запису трудової книжки, оскільки не зазначено дати видачі диплому та військового квитка;
-  до розрахунку пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідки №09-06/2110 від  24.07.2024 р., оскільки в довідці зазначено невірне посилання на статтю 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
В графі “Додатковий коментар” до вищезазначеного рішення відповідачем вказано в якості підстави для відмови в призначенні заявнику пенсії – відсутність у заявника необхідного пільгового стажу роботи.
Не погодившись із вищезазначеною позицією та рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 звернувся за захистом власних прав та інтересів до суду з цим позовом.
          Вирішуючи спір між сторонами суд першої інстанції виходив з того, що відповідач необґрунтовано відмовив відповідачу в зарахуванні стажу для умов призначення пенсії оскільки ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» за своїм змістом є аналогічною ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».  
          Колегія судів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. 
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом.
Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Відповідно до норм    Конституції України    гарантування непрацездатним громадянам України права на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій передбачено    Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 р. (далі – Закон №1788-XII).
Пунктом 1 частини 1    статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 р. (далі – Закон №1058-IV) передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим    Законом    та досягли встановленого цим    Законом    пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Згідно із приписами    ст. 24 Закону №1058-IV    визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього    Закону    за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим    Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Частиною 4    статті 24 Закону №1058-IV    передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховуватися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим    Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до частин 1, 2, 4    статті 24 Закону №1058-IV,    страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою    статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого    частиною першою    статті 26 цього Закону.
Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього    Закону    за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим    Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим    Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Відповідно до    ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1    постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" за №637 від 12.08.1993 р. (далі – Порядок №637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку №637).
Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку №637, згідно з яким, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
З вищенаведеного слідує, що дійсно основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а необхідність надання будь-яких додаткових уточнюючих довідок виникає лише у випадку коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу. 
Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 р. по справі №235/805/17, від 06.12.2019 р. по справі №663/686/16-а, від 06.12.2019 р. по справі №500/1561/17, від 05.12.2019 р. по справі №242/2536/16-а.
В межах спірних правовідносин суд вважає за необхідне зазначити, що окремі неточності в поданих позивачем документах або неповнота відображеної у них інформації не може бути перешкодою для реалізації особою своїх законних прав, в даному випадку - права на призначення пенсії за віком.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 25.04.2019 р. в справі №593/283/17 та від 30.09.2019 в справі №638/18467/15-а, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження органами пенсійного фонду в реалізації особою конституційного права на соціальний захист та призначення пенсії.
Крім того, Верховний Суд у іншій постанові від 21.02.2018 р. в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.
Аналогічна правова позиція зокрема викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 р. по справі №677/277/17 та у постанові від 07.11.2019 р. у справі №686/19477/16-а.
Також Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 р. у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 р. у справі №423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Суд наголошує, що обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.
Позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження трудового стажу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 р. по справі №275/615/17.
Суд вважає, що право позивача на встановлені    законом    гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Статтею 114 Закону №1058-IV    врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1    статті 114 Закону №1058-IV,    право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за    списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за    списком № 2    виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до    статті 27    та з урахуванням норм    статті 28    цього Закону.
Відповідно до абзацу 1 пункту 1 частини 2    статті 114 Закону №1058-IV,    працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за    списком № 1    виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок.
Відповідно до абзацу 1 частини 3    статті 114 Закону №1058-IV,    працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим    статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Аналогічні положення містяться в ч. 1    ст. 14 Закону №1788-ХІІ.
Отже, необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку є зайнятість особи повний робочий день, така зайнятість на підземних і відкритих гірничих роботах, що передбачені відповідним списком, що затверджений Кабінетом Міністрів України, наявність відповідного стажу роботи на цих роботах (пільгового, страхового).
Процедура застосування Списків №1 і №2 визначена Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим    Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383    від 18.11.2005 р. (далі – Порядок №383).
Відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
У період з 16.01.2003 р. по 24.06.2016 р. застосовувався Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений    постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 р. 
У період з 03.08.2016 р. - Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений    постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016 р.
Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений    постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 р., із змінами, внесеними згідно з    постановою Кабінету Міністрів України №341 від 10.05.2018 р.
Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого    постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до частини 3    статті 114 Закону №1058-ІV, є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що визначені положеннями зазначеної статті, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.
Суд враховує, що відповідно до частини 5 статті 114 Закону №1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Отже, вказаною нормою передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3    статті 114 Закону №1058-IV    проводиться взаємне зарахування періодів роботи. Проте, вказана норма не містить порядку обчислення та розміру взаємного зарахування періодів роботи.
Відповідно до пункту 16 розділу    XV    Прикінцеві положення Закону №1058-IV    до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Також, за змістом частини 4    статті 24 Закону №1058-IV,    пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Відповідно до    статті 14 Закону України від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ “Про пенсійне забезпечення”    визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.
Отже, положення    статті 14 Закону №1788-ХІІ    аналогічного змісту положенню частини третьої    статті 114 Закону №1058-IV.
Закон України “Про пенсійне забезпечення”    введений в дію з 01.01.1992 р. на підставі    постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 р. №1931-ХІІ “Про порядок введення в дію Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Пунктом 5    постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 р. №1931-ХІІ “Про порядок введення в дію Закону України “Про пенсійне забезпечення” Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України “Про пенсійне забезпечення”, обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.
Згідно пункту 6 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України, Академії наук України з залученням галузевих    міністерств    і    відомств,    науково-дослідних установ доручено вивчити проблему пільгового пенсійного забезпечення, умови праці в галузях народного господарства та їх відповідність рівню розвитку техніки і технології. Пропозиції щодо    удосконалення порядку і умов призначення пенсій на пільгових умовах подати Верховній Раді України до 1 липня 1993 року.
20.01.1992 р. Міністерством соціального забезпечення України видано роз`яснення від 20.01.1992 № 8 “Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
22.02.1992 р. на виконання    постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 р. №1931-ХІІ “Про порядок введення в дію Закону України “Про пенсійне забезпечення” Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 81 від 22.02.1992 “Про заходи щодо застосування Закону України “Про пенсійне забезпечення”, який у свою чергу містить Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є роз`яснення від 20 січня 1992 року № 8 “Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. На даний час    постанова Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року № 81    є чинною.
Отже, на час трудової діяльності позивача і наразі діє як роз`яснення №8, так і    постанова Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року №81.
Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі    статтею 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, але не відпрацювавших повного стажу, передбаченого зазначеною статтею    Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.
Тобто, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року №8, основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу на підземних роботах.
Суд звертає увагу, що посилання у роз`ясненні на    статтю 14 Закону №1788-XII    слід застосовувати і при призначенні пенсії за    статтею 114 Закону №1058, оскільки зміст цих статей є тотожним.
З аналізу наведених норм вбачається, що правила кратності полягають у наступному: в разі, якщо особа не має достатньо “підземного” стажу, до нього може додатково зараховуватися інший пільговий стаж.
Крім того, “підземний” стаж на провідних професіях зараховується із збільшеною кратністю.
Так, стаж на провідних професіях зараховується до “підземного” із збільшеною    кратністю 1.25 (1 рік роботи за 1 рік роботи 3 місяці), а решта видів пільгового стажу, що не відносяться до підземного,    із зменшеною кратністю 0.75 (1 рік роботи за 9 місяців).
Наведені правові висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 04.06.2019 р. у справі № 333/3704/16-а.
При прийнятті даного рішення судом також враховано те, що оскаржуване рішення пенсійного органу не містить будь-яких зауважень щодо порядку оформлення трудової книжки позивача в контексті не зарахування до пільгового стажу позивача відповідних періодів роботи. 
Крім того, відповідачем не заперечується, що у спірні періоди позивач працював на посадах, що дають право на призначення пільгової пенсії.
Зі змісту рішення про відмову у призначенні пенсії слідує, що пільговий стаж роботи позивача за Списком №1 становить 16 років 02 місяці 12 днів.
Водночас, зі змісту оскаржуваного рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 06.08.2024 р. за №046050019697 не вбачається відомостей щодо документально підтвердженого пільгового стажу позивача, а саме: які періоди та в якому розмірі зараховані до пільгового стажу, відомостей щодо підземного стажу, стажу за провідними професіями та/або інших видів пільгового стажу, на дату звернення позивача із заявою від 29.07.2022 р., з огляду на те, що упродовж трудової діяльності позивач перебував на різних посадах з повним робочим днем під землею.
Загальний висновок відповідача про недостатність пільгового стажу не свідчить про обґрунтованість рішення про відмову у призначенні пенсії, оскільки ставить заявника у стан правової невизначеності, що безумовно є порушення прав останнього.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №046050019697 від 06.08.2024 р. про відмову в призначенні пенсії, є протиправним, та таким, що підлягає скасуванню та поклав на відповідача зобов`язання зарахувати стаж та повторно розглянути заяву про призначення пенсії.
          З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду – відсутні. 
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській   області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2024 в адміністративній справі №160/27217/24 – залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш