ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 травня 2025 року           справа №200/9077/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги адвоката Верченко Ольги Олександрівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у справі № 200/9077/24 (головуючий суддя у І інстанції – Молочна І.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                  ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 03 жовтня 2024 року № 056650010818 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області, про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області, зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи періоди: за Списком робіт затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 розділ 2, період навчання у Родинському професійному ліцеї з 01 вересня 2002 року по 04 вересня 2005 року, з 31 січня 2006 року по 08 лютого 2006 року, Службу в озброєних силах України з 25 квітня 2006 року по 05 квітня 2007 року, періоди роботи з 31 травня 2011 року по 31 травня 2011 року, з 30 грудня 2012 року по 31 грудня 2012 року, з 17 листопада 2013 року по 19 грудня 2013 року, з 30 червня 2014 року по 03 липня 2014 року, з 31 березня 2016 року по 31 березня 2016 року, з 28 листопада 2016 року по 03 грудня 2016 року, з 10 лютого 2017 року по 14 лютого 2017 року за записами трудової книжки серії НОМЕР_1 ; на провідній посаді учня прохідника з 07 вересня 2010 року по 07 листопада 2010 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області, розрахувати ОСОБА_1 весь стаж роботи відпрацьований на провідних професіях з кратністю відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 81 від 22 лютого 1992 року, та роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до частини третьої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 25 вересня 2024 року.
В обґрунтування позову зазначив, що 25 вересня 2024 року звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області від 03 жовтня 2024 року № 056650010818 позивачу відмовлено в призначенні пенсії, з підстав відсутності необхідного пільгового стажу роботи 25 років на підземних умовах. 
Рішення відповідача є протиправним, оскільки пенсійним органом до пільгового підземного стажу роботи позивача не враховано періоди: з 01 вересня 2002 року по 04 вересня 2005 року, з 31 січня 2006 року по 08 лютого 2006 року період навчання у Родинському професійному ліцеї за професією електрослюсара підземного, що підтверджено дипломом серії НОМЕР_2 кваліфікованого робітника, та записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 № 6, 7; з 25 квітня 2006 року по 05 квітня 2007 року період служби в озброєних силах України, що підтверджено військовим квитком серії НОМЕР_3 та записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 № 7-11; з 31 травня 2011 року по 31 травня 2011 року, з 30 грудня 2012 року по 31 грудня 2012 року, з 17 листопада 2013 року по 19 грудня 2013 року, з 30 червня 2014 року по 03 липня 2014 року, з 31 березня 2016 року по 31 березня 2016 року, з 28 листопада 2016 року по 03 грудня 2016 року, з 10 лютого 2017 року по 14 лютого 2017 року, які підтверджено записами трудової книжки серії НОМЕР_1 № 13-15; з 07 вересня 2010 року по 07 листопада 2010 року враховано до стажу роботи за Ст. 14, пост. 202, підземні, сп.1, р.1, пр.1, п.а-в, що підтверджено записами трудової книжки серії НОМЕР_1 № 12, як працівника провідної професії (П/П - учнем прохідника підземного).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області від 03 жовтня 2024 року № 056650010818 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового та пільгового підземного стажу відповідно до Розділу І постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 “Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років” періоди навчання з 01 січня 2004 року по 07 липня 2004 року, з 01 вересня 2004 року по 04 вересня 2005 року, з 01 лютого 2006 року по 08 лютого 2006 року, період строкової військової служби з 01 травня 2006 року по 31 травня 2006 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового підземного стажу відповідно до Розділу І постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 “Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років” періоди навчання з 01 вересня 2002 року по 31 грудня 2003 року, з 08 липня 2004 року по 31 серпня 2004 року, 31 січня 2006 року, періоди строкової військової служби з 25 квітня 2006 року по 30 квітня 2006 року, з 01 червня 2006 року по 05 квітня 2007 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу підземні провідні професії (20) період з 07 вересня 2010 року по 07 листопада 2010 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу підземні провідні професії (20) періоди роботи 31 травня 2011 року, з 30 грудня 2012 року по 31 грудня 2012 року, з 17 листопада 2013 року по 19 грудня 2013 року, з 30 червня 2014 року по 03 липня 2014 року, 31 березня 2016 року, з 28 листопада 2016 року по 03 грудня 2016 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 вересня 2024 року про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Не погодившись з рішенням, представник позивача звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, ухвалити постанову, якою зобов`язати відповідача розрахувати позивачу стаж роботи на провідних професіях з кратністю відповідно до постанови КМУ № 81 та роз`яснень № 8.
Обґрунтування апеляційної скарги представника позивача.
Відмова суду першої інстанції зобов`язати відповідача розрахувати стаж позивачу відповідно до роз`яснень № 8, не призводить до необхідних змін в обсязі прав позивача, так як без зазначеного додаткового стажу роботи позивач не має необхідних 25 років підземного стажу для призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.
Роз`ясненнями № 8 розтлумачено як правильно враховувати стаж роботи із зарахуванням до нього роботи на провідних професіях за 1 рік роботи 3 місяці.
Крім того, рішення суду про задоволення позову має бути таким, яке, зокрема, унеможливлює необхідність наступних звернень до суду, а спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним.
Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 
Обґрунтування апеляційної скарги відповідача.
Відповідачем 24.01.2025 було переглянуто рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області від 03 жовтня 2024 року № 056650010818 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 та відкориговано пільговий стаж позивачу.
До пільгового стажу для визначення права на пенсію за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 зараховано періоди навчання в професійному ліцеї з 01.09.2002 по 16.09.2005, з 03.01.2006 по 04.01.2006, з 30.01.2006 по 07.02.2006; період строкової служби з 25.04.2006 по 30.04.2006, з 01.06.2006 по 05.04.2007, період роботи з 07.09.2010 по 10.09.2010; період роботи за провідними професіями з 15.01.2017 по 27.02.2017.
До пільгового стажу за Списком № 202 не зараховано періоди:
- з 01.05.2005 по 31.05.2006 (військова строкова служба), оскільки відсутнє підтвердження сплати страхових внесків;
- з 06.03.2006 по 11.03.2006, з 04.06.2007 по 11.06.2007 відповідно до уточнюючої довідки № 01/11-120/51 від 14.06.2024;
- за провідними професіями з 11.01.2011 по 12.01.2011, з 31.05.2011 по 31.05.2011, з 30.12.2012 по 31.12.2012, з 29.11.2013 по 30.11.2013, з 30.06.2014 по 03.07.2014, з 31.03.2016 по 31.03.2016, з 28.11.2016 по 03.12.2016 відповідно до довідки № 01/11-120/53 від 14.06.2024.
Щодо періоду з 10.02.2017 по 14.02.2017 – відповідно до записів трудової книжки позивач в зазначений період не працював, тому відсутні підстави зараховувати цей період до пільгового стажу позивача.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційних скарг представника позивача та відповідача.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, розглядаючи апеляційні скарги в межах викладених доводів, встановив наступне.
Встановлені обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 .
25 вересня 2024 року через вебпотрал Пенсійного фонду України позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком.
03 жовтня 2024 року відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, прийнято рішення № 056650010818 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .
В рішенні зазначено, що вік заявника становить: 37 років 11 місяців 12 днів, його страховий стаж з урахуванням інформації в індивідуальних відомостях становить 37 років 0 місяців 25 днів, з урахуванням роботи за списком № 1. 
Підтверджений пільговий стаж особи з урахуванням перерви між наказами про атестації робочих місць та фактично відпрацьований час становить: робота за списком №1 - 17 років 06 місяців 25 днів; робота за постановою 202(20 років) - 13 років 10 місяців 19 днів; робота за постановою 202(25 років) - 21 рік 0 місяців 16 днів.
Вирішено відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого частиною третьою статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
Матеріали справи не містять доказів пропозиції суб`єкта владних повноважень надати позивачу додаткові документи.
20 грудня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом № 34660-32872/К-02/8-0500/24 надало відповідь на звернення позивача, що позивач має 37 років 0 місяців 25 днів страхового стажу, з урахуванням роботи за Списком №1. Підтверджений пільговий стаж з урахуванням перерви між наказами про атестації робочих місць та фактично відпрацьований час становить: робота за Списком № 1 - 17 років 06 місяців 25 днів; робота за постановою 202 (20 років) - 13 років 10 місяців 19 днів; - робота за постановою 202 (25 років) - 21 рік 0 місяців 16 днів.
Відповідно до записів № 1-16 трудової книжки серії НОМЕР_5 від 08 липня 2004 року, на ім`я ОСОБА_1 , позивач:
- з 08 липня 2004 року по 31 серпня 2004 року – працював на посаді учня гірничого поверхні на період літніх канікул в Державному підприємстві “Вугільна компанія “Краснолиманська”;
- з 05 вересня 2005 року по 02 січня 2006 року – працював на посаді учня електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті на період практики в Державному підприємстві “Вугільна компанія “Краснолиманська”;
- з 03 січня 2006 року по 31 січня 2006 року – працював на посаді учня машиніста підземних установок з повним підземним робочим днем в шахті в Державному підприємстві “Вугільна компанія “Краснолиманська”;
- з 01 вересня 2002 року по 08 лютого 2006 року – навчався в Родинському професійному ліцеї за спеціальністю “Електрослюсар підземний МПУ”;
- з 06 березня 2006 року по 04 квітня 2006 року – працював електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті в Державному підприємстві “Вугільна компанія “Краснолиманська”;
- з 25 квітня 2006 року по 05 квітня 2007 року – проходив службу в Збройних силах України;
- з 04 червня 2007 року – працював електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті в Державному підприємстві “Вугільна компанія “Краснолиманська”;
- з 07 вересня 2010 року по 07 листопада 2010 року – працював на посаді учня прохідника підземного з повним підземним робочим днем в шахті на період практики в Державному підприємстві “Вугільна компанія “Краснолиманська”;
- з 11 січня 2011 року по 09 лютого 2017 року – працював прохідником підземним 4 та 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті в Державному підприємстві “Вугільна компанія “Краснолиманська”;
- з 15 лютого 2017 року – працює прохідником підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем на підземних роботах в Товаристві з обмеженою відповідальністю “Шахтобудівна компанія”.
Відповідно до розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 , форма РС-право:
період з 01 вересня 2002 року по 31 грудня 2003 року зараховано до страхового стажу позивача “Навчання у вищих/середн.НЗ”, 
період з 01 січня 2004 року по 07 липня 2004 року не зараховано до страхового стажу, 
період з 08 липня 2004 року по 31 серпня 2004 року зараховано до загального страхового стажу, 
період з 01 вересня 2004 року по 04 вересня 2005 року не зараховано до страхового стажу, 
період з 05 вересня 2005 року по 30 січня 2006 року зараховано до пільгового страхового стажу “Ст.14, П/П, підземні,сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в”,
31 січня 2006 року зараховано до загального страхового стажу, 
період з 01 лютого 2006 року по 08 лютого 2006 року не зараховано до страхового стажу, 
період з 25 квітня 2006 року по 30 квітня 2006 року зараховано до загального страхового стажу,
період з 01 травня 2006 року по 31 травня 2006 року не зараховано до страхового стажу, 
період з 01 червня 2006 року по 05 квітня 2007 року зараховано до загального страхового стажу, 
період з 07 вересня 2010 року по 07 листопада 2010 року зараховано до пільгового страхового стажу “Ст.14, пост.202,підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в”, 
періоди роботи 31 травня 2011 року, з 30 грудня 2012 року по 31 грудня 2012 року, з 17 листопада 2013 року по 19 грудня 2013 року, з 30 червня 2014 року по 03 липня 2014 року, 31 березня 2016 року, з 28 листопада 2016 року по 03 грудня 2016 року, з 10 лютого 2017 року по 14 лютого 2017 року зараховано до загального страхового стажу.
Відповідно до копії диплома серії НОМЕР_2 від 08 лютого 2006 року ОСОБА_1 закінчив у 2006 році Родинський професійний ліцей і здобув професію електрослюсаря підземного, машиніста підземних установок.
Згідно з копією військового квитка серії НОМЕР_3 від 20 квітня 2006 року, на ім`я ОСОБА_1 , позивач проходив строкову військову службу у період з 25 квітня 2006 року по 05 квітня 2007 року.
23 січня 2025 року відповідач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з листом № 2000-0304-9/13210 “Щодо опрацювання ЕПС ОСОБА_1 ”, в якому, зокрема, зазначив, що за результатом перевірки електронної пенсійної справи встановлено, що в періоді з 25 квітня 2006 року по 30 квітня 2006 року та з 01 червня 2006 року по 05 квітня 2007 року не встановлено ознаку “Військова служба строкова”, при повторному опрацюванні ЕПС ОСОБА_1 періоди проходження військової строкової служби з 25 квітня 2006 року по 30 квітня 2006 року та з 01 червня 2006 року по 05 квітня 2007 року зараховані до страхового та пільгового стажу, та просив здійснити перевірку його ЕПС № 056650010818.
Матеріали справи не містять підтвердження зарахування періоду проходження ОСОБА_1 військової строкової служби з 25 квітня 2006 року по 30 квітня 2006 року та з 01 червня 2006 року по 05 квітня 2007 року до пільгового стажу.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що записами трудової книжки підтверджено пільговий характер роботи позивача у спірні періоди його роботи, тому пенсійним органом ці періоди протиправно не враховані до пільгового підземного та страхового стажу позивача.
Відмовляючи в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити розрахунок стажу позивачу з врахуванням роз`яснень № 8, суд першої інстанції зазначив про передчасність цих позовних вимог.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також регулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV (далі- Закон № 1058).
На підставі частини третьої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах - робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. (…)
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. (…)
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. 
До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 341.
Розділ I вказаного Списку включає підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
На підставі пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації вимагається в двох випадках: 
1) відсутність трудової книжки;
2) відсутність в трудовій книжці відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.
Записами в трудовій книжці позивача підтверджено, що він в періоди з 07.09.2010 по 07.11.2010 працював учнем прохідника підземного з повним робочим днем під землею на період практики в ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», з 11.01.2011 по 09.02.2017 прохідником підземним з повним робочим днем під землею в ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», з 15.02.2017 працює прохідником підземним з повним робочим днем на підземних роботах в ТОВ «Шахтобудівна компанія», зазначені професії відносяться до провідних, тому відповідачем протиправно не включено до пільгового стажу позивача (провідні професії) періоди його роботи з 07 вересня 2010 року по 07 листопада 2010 року, 31 травня 2011 року, з 30 грудня 2012 року по 31 грудня 2012 року, з 17 листопада 2013 року по 19 грудня 2013 року, з 30 червня 2014 року по 03 липня 2014 року, 31 березня 2016 року, з 28 листопада 2016 року по 03 грудня 2016 року.
Щодо зарахування до пільгового стажу періоду навчання позивача суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Статтею 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту» передбачено, що професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.
Згідно зі статтею 18 Закону України «Про професійно-технічну освіту» визначено типи професійно-технічних навчальних закладів, зокрема, до професійно-технічних навчальних закладів належить професійно-технічне училище відповідного профілю.
Отже, Законом передбачено зарахування періоду навчання, зокрема, до пільгового стажу за умови, що працівник протягом не більш трьох місяців після закінчення навчання почав працювати за набутою професією.
Жодні інші умови не впливають на зарахування періоду навчання до пільгового стажу, в тому числі і не сплата в період навчання єдиного соціального внеску, оскільки студенти не підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.
Відповідно до записів копії трудової книжки серії НОМЕР_5 від 08 липня 2004 року позивач:
- з 08 липня 2004 року по 31 серпня 2004 року – працював на посаді учня гірничого поверхні на період літніх канікул в Державному підприємстві “Вугільна компанія “Краснолиманська”;
- з 05 вересня 2005 року по 02 січня 2006 року – працював на посаді учня електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті на період практики в Державному підприємстві “Вугільна компанія “Краснолиманська”;
- з 03 січня 2006 року по 31 січня 2006 року – працював на посаді учня машиніста підземних установок з повним підземним робочим днем в шахті в Державному підприємстві “Вугільна компанія “Краснолиманська”;
- з 01 вересня 2002 року по 08 лютого 2006 року – навчався в Родинському професійному ліцеї за спеціальністю “Електрослюсар підземний, МПУ”;
- з 06 березня 2006 року по 04 квітня 2006 року – працював електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті в Державному підприємстві “Вугільна компанія “Краснолиманська”.
Позивач з 01 вересня 2002 року по 08 лютого 2006 року навчався в Родинському професійному ліцеї, який згідно зі статтею 18 Закону України “Про професійно-технічну освіту” належить до закладів професійної (професійно-технічної) освіти.
Перерва між днем закінчення ліцею та днем прийняття на роботу за здобутою професію електрослюсаря підземного, машиніста підземних установок складає менше місяця.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про врахування всього періоду навчання позивача в Родинському професійному ліцеї за професією “електрослюсар підземний, машиніст підземних установок” з 01 вересня 2002 року по 08 лютого 2006 року до пільгового стажу позивача.
Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 “Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років” (далі – Постанова № 202).
Відповідно до Розділу І Постанови № 202 підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Розділом ІІ Постанови № 202 встановлено вичерпний перелік робітників (професій), які виконують підземні гірничі роботи в рудниках для видобутку руд та інших корисних копалин з вмістом (в тому числі і у вміщуючих породах) двоокису кремнію 10 відсотків і більше або за наявності газодинамічних явищ, гірничих ударів.
Отже, отримана позивачем професія “електрослюсар підземний, машиніст підземних установок” не відноситься до Розділу ІІ Постанови №202, тобто не відноситься до провідних професій.
Відповідно до розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 , форма РС-право, період з 01 вересня 2002 року по 31 грудня 2003 року зараховано до страхового стажу позивача “Навчання у вищих/середн.НЗ”, період з 01 січня 2004 року по 07 липня 2004 року не зараховано до страхового стажу, період з 08 липня 2004 року по 31 серпня 2004 року зараховано до загального страхового стажу, період з 01 вересня 2004 року по 04 вересня 2005 року не зараховано до страхового стажу, період з 05 вересня 2005 року по 30 січня 2006 року зараховано до пільгового страхового стажу “Ст.14, П/П, підземні,сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в”, 31 січня 2006 року зараховано до загального страхового стажу, період з 01 лютого 2006 року по 08 лютого 2006 року не зараховано до страхового стажу.
Період роботи позивача з 06 березня 2006 року по 04 квітня 2006 року зараховано до пільгового стажу як “Ст.14, пост.202,підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в”.
Таким чином, підлягають зарахуванню до страхового та пільгового підземного стажу позивача відповідно до Розділу І Постанови №202 періоди навчання з 01 січня 2004 року по 07 липня 2004 року, з 01 вересня 2004 року по 04 вересня 2005 року, з 01 лютого 2006 року по 08 лютого 2006 року, та періоди з 01 вересня 2002 року по 31 грудня 2003 року, з 08 липня 2004 року по 31 серпня 2004 року, 31 січня 2006 року.
Щодо зарахування до пільгового стажу (розділ І постанови № 202) строкової військової служби суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту “в” частини третьої статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII “Про військовий обов`язок і військову службу” військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України “Про оборону України”, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України “Про оборону України”, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України “Про оборону України”, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України “Про оборону України”, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Як свідчить трудова книжка, позивач з 25 квітня 2006 року по 05 квітня 2007 року проходив службу в Збройних силах України, з 04 червня 2007 року працював електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті на Державному підприємстві “Вугільна компанія “Краснолиманська”, отже, час проходження позивачем строкової військової служби з 25 квітня 2006 року по 05 квітня 2007 року підлягає зарахуванню до його страхового та пільгового стажу відповідно до розділу І Постанови №202, оскільки професія «електрослюсар підземний» не відноситься до провідних.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 03 жовтня 2024 року № 056650010818 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 та зобов`язав відповідача зарахувати спірні періоди навчання, військової служби та роботи до страхового та пільгового стажу.
З огляду на дискреційні повноваження пенсійного органу щодо розрахунку стажу та визначення підстав для призначення пенсії, суд першої інстанції правильно визначив відповідачу обов`язок повторно розглянути заяву позивача від 25.09.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 з врахуванням висновків суду.
Є неприйнятними посилання відповідача на рішення від 24.01.2025 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , оскільки це рішення не є предметом позову та в межах цієї справи позивачем не оскаржується.
Згідно із пунктом 5 постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення"» від 06 грудня 1991 року № 1931-ХІІ Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення", обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.
На виконання постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення"» від 06 грудня 1991 року № 1931-ХІІ Міністерством соціального забезпечення України видано роз`яснення від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення"».
Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення"» працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:
кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці;
кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.
Тобто відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8 основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу роботи.
У листі від 02 жовтня 2018 року № 19997/0/2-18 адресованому Пенсійному фонду України Міністерство соціальної політики України зазначило про доцільність застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення"».
Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 12 вересня 2018 року № 1209-27, до законодавчого врегулювання питання внесення змін до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховують Роз`яснення № 8.
Суд зазначає, що статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачена можливість взаємного зарахування періодів роботи як за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, так і періодів роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а Роз`ясненням № 8 лише розтлумачено як правильно застосовувати цю норму.
Аналогічний висновок щодо застосування роз`яснень № 8 викладено Верховним Судом в постанові від 18.11.2024 у справі № 200/1009/24.
Як свідчать матеріали справи, при розгляді заяви позивача від 25.09.2024 про призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківський області не вирішувалось питання щодо розрахунку позивачу всього стажу роботи, відпрацьованого на провідних професіях, з кратністю відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 81 від 22 лютого 1992 року та роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №8. 
Розрахунок всього стажу роботи позивача, відпрацьованого на провідних професіях, застосування кратності відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 81 від 22 лютого 1992 року та роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8, відноситься до дискреційних повноважень відповідача, тому позовні вимоги про зобов`язання пенсійного органу на майбутнє застосувати таку кратність є передчасними.
За матеріалами справи відсутні обставини вважати, що відповідач, за наявності підстав, не застосує кратність відповідно до роз`яснень № 8 при підрахунку пільгового стажу позивача, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог.
За таких обставин суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційних скарг є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для їх задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги адвоката Верченко Ольги Олександрівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у справі № 200/9077/24 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у справі № 200/9077/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 05 травня 2025 є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 05 травня 2025 року.

Головуючий суддя                                                            І.Д. Компанієць

Судді                                                                                А.В. Гайдар

                                                                                              Е.Г. Казначеєв