ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

13 травня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 728/3534/23
Головуючий у першій інстанції - Глушко О. І.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/663/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                                     головуючого-судді: Онищенко О.І.
                                      суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.
Позивач: ОСОБА_1 
Відповідач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»
Особи, які подали апеляційні скарги: ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги на рішення Бахмацького  районного суду Чернігівської області від 21 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача щодо стягнення безпідставно списаних коштів з карткового рахунку, стягнення пені та відшкодування моральної (немайнової) шкоди (суддя Глушко О.І.), ухвалене о 16 год. 23 хв. у м.Бахмач, повний текст рішення складено 21 січня 2025 року,
                                В С Т А Н О В И В:
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк»): безпідставно списані кошти з карткового рахунку № НОМЕР_1 в розмірі 30 200 грн та суму комісії, утриманої банком за несанкціоноване перерахування коштів, у розмірі 312 грн; пеню за несвоєчасне зарахування коштів позивачу на картковий рахунок № НОМЕР_1 у розмірі 0,1 процента від суми відповідного переказу за кожний день прострочення, що складає 1281 грн 42 коп.; моральну шкоду, заподіяну діями (бездіяльністю) АТ «Ощадбанк», в розмірі 20 000 грн. Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 23 жовтня 2023 року з філією - Чернігівське обласне управління ТВБВ №10024/0250 АТ «Ощадбанк» було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з використання електронного платіжного засобу та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом оформлення та підписання позивачем заяви №500473226/161019 про приєднання до договору за встановленою формою. 27 жовтня 2023 року згідно з смс-повідомленням на картку позивача було зараховано заробітну плату в розмірі 21 680 грн, доступна сума коштів, яка перебувала на банківській картці, складала 30 610 грн. У той же день, під час перевірки балансу рахунку у вигляді чеку позивачу було надано інформацію про те, що на рахунку знаходяться кошти в розмірі 93 грн 23 коп. У телефонному режимі АТ «Ощадбанк» повідомив ОСОБА_1 , що 27 жовтня 2023 року о 10 год. 45 хв. з його карткового рахунку двома транзакціями кошти було перераховано невідомою особою на інший банківський рахунок у сумі 27 000 грн, комісія - 275 грн, та 3200 грн, комісія - 37 грн. 27 жовтня 2023 року за заявою позивача СВ ВП №1 (м.Бахмач) Ніжинського районного ВП ГУНП в Чернігівській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також позивач зареєстрував звернення, яке внесене до Єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події з використанням інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України». За доводами ОСОБА_1 , порушення банком пунктів 3.4.3 договору призвели (сприяли) до безперешкодного проведення операції невстановленою особою в операційній системі АТ «Ощадбанк», оскільки жодних повідомлень на номер телефону позивача з банку про використання даних картки та/або зняття готівки, телефонних дзвінків щодо зняття коштів, підтвердження операцій по зняттю коштів протягом дня 27 жовтня 2023 року не надходило. Також позивач вказує, що він з моменту скоєння дій (бездіяльності) банком пережив сильний стрес, що позначилося на його фізичному та психічному стані здоров`я, він тривалий час нервував і погано спав, був змушений вживати заспокійливе. Відповідно йому заподіяно моральної шкоди.
22 січня 2024 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог у частині стягнення пені 0,1 процента від суми відповідного переказу 30 512 грн, за кожний день прострочення 89 днів, що складає 2715 грн 39 коп. В іншій частині позовні вимоги підтримував повністю (а.с.116-118 т.1).
Також 10 травня 2024 року ОСОБА_1 подав клопотання про збільшення позовних вимог, в якому просив стягнути за несвоєчасне зарахування коштів з АТ «Ощадбанк» на картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», кошти у сумі 30 512 грн та пені 195 887 грн 04 коп., у розмірі 3% за кожен день прострочення перерахування коштів на підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у межах календарного строку до дня фактичного виконання зобов`язання за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, шляхом оформлення та підписання ОСОБА_1 заяви №500473226/161019 про приєднання до договору за встановленою формою. В іншій частині позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підтримував повністю (а.с.153-159 т.1).
У судовому засіданні 27 травня 2024 року протокольною ухвалою суду відмовлено у клопотанні про збільшення позовних вимог.
Рішенням Бахмацького  районного суду Чернігівської області від 21 січня 2025 року позов задоволено частково; стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 30 200 грн 00 коп. безпідставно списаних коштів з карткового рахунку № НОМЕР_1 , та 312 грн 00 коп. - суму комісії, утриманої банком за несанкціоноване перерахування коштів; стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 6282 грн 42 коп., із яких: 1282 грн 42 коп. в рахунок відшкодування пені та 5000 грн 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди; стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» на користь держави судовий збір в розмірі 2422  грн 40 коп.; в іншій частині позовних вимог відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що грошові кошти з рахунку позивача були списані за ініціативою інших осіб внаслідок недозволених платіжних операцій, а відповідачем не було вчинено жодних дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин списання коштів з карткових рахунків позивача. З урахуванням вимог розумності та справедливості суд першої інстанції визначив розмір заподіяної позивачу моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.
В апеляційній скарзі АТ «Ощадбанк» просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що кошти за спірною транзакцією поверненню не підлягають, оскільки платіжні операції здійснено з проведенням ідентифікації платіжного засобу та клієнта у Системі дистанційного банківського обслуговування Mobile-банкінг «Ощад24/7» коректно, що можливо лише за наявності реквізитів банківської картки, SMS-паролів, Push-повідомлення, які направлялись на фінансовий телефон позивача та відомі виключно йому. Відповідач вважає, що здійснені операції по переказу коштів були підтверджені позивачем біометричними даними або кодом доступу. За доводами АТ «Ощадбанк», судом не взято до уваги, що ОСОБА_1 27 жовтня 2023 року звернувся до контакт-центру банку з підозрою на шахрайські списання вже після успішного завершення операцій та неможливості їх повернення. Також звертає увагу, що згідно з умовами ДКБО банк не несе відповідальності за операції, вчинені в системі дистанційного банківського обслуговування «Ощад24/7», здійснених з використанням відомих лише і виключно позивачу її облікових записів, а їх несе позивач, що не враховано місцевим судом. АТ «Ощадбанк» посилається, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що кошти були переведені не відповідачу, а фізичній особі ОСОБА_2 , проте зазначену особу не було залучено до розгляду справи в якості третьої особи. Враховуючи відсутність порушень банком будь-яких зобов`язань, останній вважає незаконними та необґрунтованими і позовні вимоги про стягнення пені. Крім того, відповідач вказує, що позивачем не надано доказів завдання йому моральної шкоди, між сторонами виникли договірні правовідносини, умови договору взагалі не передбачають можливість відшкодування моральної шкоди.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Бахмацького  районного суду Чернігівської області від 21 січня 2025 року скасувати в частині незастосування норм права щодо стягнення пені в розмірі 3% на підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» за кожен день прострочення у межах календарного строку до дня фактичного виконання зобов`язання та стягнути за несвоєчасне зарахування коштів з АТ «Ощадбанк» пеню в сумі 195 887 грн 04 коп. із застосуванням розміру 3% за кожен день прострочення перерахування коштів від суми 30 512 грн, в іншій частині рішення суду залишити без змін. Апеляційна скарга мотивована тим, що про протокольну ухвалу суду від 27 травня 2024 року, якою відмовлено позивачу у збільшенні позовних вимог, ОСОБА_1 відомо не було, оскільки він був відсутній у цьому судовому засіданні, а про ухвалу дізнався безпосередньо із тексту судового рішення, яким вирішено справу по суті. За доводами позивача, він використав своє передбачене статтею 49 ЦПК України право та подав клопотання про збільшення позовних вимог у частині пені, що не змінює суті позову, оскільки стягнення пені ним було відображено і в початкових вимогах позову. ОСОБА_1 зазначає, що, не повертаючи грошові кошти за вимогою, відповідач не виконав покладених на нього зобов`язань та позбавив позивача права користуватись належним йому майном (коштами), які перебували на його рахунку та без розпорядження позивача перераховані банком на інший банківський рахунок. Звертає увагу, що пеня є змінною величиною й залежить тільки від часу, на який відповідач прострочив виконання повернення коштів споживача від договору банківського обслуговування та зумовлює такий правовий наслідок для споживача, як застосування пені в розмірі 3% за кожен день прострочення відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів».
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Ощадбанк» просить залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача, а рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог залишити без змін. Відповідач вказує, що позивач мав право збільшити або зменшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання, тобто до 23 січня 2024 року, отже він пропустив строк на подання клопотання про збільшення розміру позовних вимог. При цьому в клопотанні заявлені нові вимоги, які не були зазначені в первісно поданому позові, враховуючи, що норма права та обставини, на які посилається позивач при обґрунтуванні вказаної позовної вимоги, в позовній заяві відсутні. За доводами АТ «Ощадбанк», норми Закону України «Про захист прав споживачів», як загальні норми права в частині застосування санкцій, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки дані правовідносини виникли щодо виконання платіжного доручення позивача в сфері розрахунково-касового обслуговування (переказів коштів), відтак регулюються спеціальними нормами права, а саме нормами Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Вважає позовні вимоги про стягнення коштів у розмірі 30 512 грн та пені в розмірі 195 887,04 грн непропорційними, а розмір заявленої пені - завищеним та таким, що не відповідає принципам справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги АТ «Ощадбанк». Позивач вказує, що новий мобільний додаток «Ощад 24/7» (Flumo) вже був ним встановлений 07 червня 2023 року на мобільному пристрої, отже потреби у встановленні 26 жовтня 2023 року тотожного додатку не було. Вважає, що зазначена реєстрація відбулася з грубим порушенням Договору й Інструкції та правил реєстрації в «Ощад 24/7», а саме не здійснено телефонний дзвінок на фінансовий номер позивача з підтвердженням ним операції щодо проведення такої реєстрації та отримання від банку коду. Звертає увагу, що банком порушено умови договору щодо переказу коштів на інший банківський рахунок та без встановлення особи (верифікації) і його волі на переказ коштів, без розпорядження власника, не направлено на фінансовий номер двох паролів з СМС/FaceID/TouchID. 
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини. 
По справі встановлено, що 23 жовтня 2023 року ОСОБА_1 підписав Заяву про приєднання №500473226/161019 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), у пункті 3.6.1 якої просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_3 в гривня України на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карток, розміщених на сайті банку та/або на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку (а.с.21-27 т.1).  
Згідно з даними виписки по картковому рахунку  № НОМЕР_3 ОСОБА_1 27 жовтня 2023 року о 10 год. 45 хв. з рахунку позивача через систему Mobile banking було здійснено переказ коштів на картку іншого банку у загальному розмірі 30 200 грн, комісія за перерахування коштів - 312 грн (а.с.28-29 т.1).
27 жовтня 2023 року о 17:17 год. позивачем було здійснено запит балансу по картковому рахунку у контакт-центрі банку і після отримання інформації про списання коштів рахунок було заблоковано (а.с.92 зворот, 94, 97 т.1).
У той же день ОСОБА_1 звернувся за телефонним номером 102 і повідомив органу поліції про те, що близько 17 години під час зняття коштів із терміналу Ощадбанк він виявив відсутність коштів на картці Ощадбанк номер НОМЕР_4 у розмірі 30 610 грн (а.с.19-20 т.1).    
27 жовтня 2023 року на підставі повідомлення позивача до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відповідні дані і розпочато кримінальне провадження №12023270310000590 за ч.4 ст.185 КК України (а.с.16 т.1).
Також 27 жовтня 2023 року ОСОБА_1 за допомогою веб-ресурсу cyberpolice.gov.ua направив звернення про вчинення кримінального правопорушення (а.с.18 т.1).
31 жовтня 2023 року позивач направив на адресу Голови Національного банку України та Голови правління АТ «Ощадбанк» заяви про повернення йому коштів у розмірі 30 512 грн, якими заволоділи невідомі особи, у тому числі можливо працівники банку (а.с. 34-37 т.1).
01 листопада 2023 року позивач направив скаргу на адресу Служби безпеки Чернігівського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», в якій просив провести службове розслідування за фактом заволодіння його коштами шахрайським шляхом невідомими особами з його банківської картки (а.с.32-33 т.1).
10 листопада 2023 року ОСОБА_1 повторно направив Голові правління АТ «Ощадбанк» заяву-претензію з проханням повернути кошти в розмірі 30 512 грн (а.с.31 т.1).
У відповідь на звернення позивача банк 22 листопада 2023 року повідомив про відсутність підстав для повернення коштів у зв`язку з тим, що операції з використанням Інтернет-ресурсу/«Ощад 24/7» проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки банку з правильним введенням паролів (ПІН-кодів для одноразової операції в мережі Інтернет), які відомі лише клієнту та були направлені на номер мобільного телефону. Банк вважає, що реквізити платіжних карток, CVC2 пароль та паролі (ПІН-коди для одноразової операції в мережі Інтернет) стали відомі третій особі (а.с.30 т.1).
Згідно з даними витягу з автоматизованої системи реєстрації ДБО 07 червня 2023 року відбулася авторизація позивача в новій версії мобільного додатку (Flumo), 26 жовтня 2023 року також відбулася авторизація в новій версії мобільного додатку (Flumo) (а.с.94 т.1); 26 жовтня 2023 року о 13:53:32 - код для входу в систему Ощад 24/7 (Flumo), мобільний номер НОМЕР_5 (а.с.95 т.1); 26 жовтня 2023 року 13:56:00 верифікація картки в мобільному додатку «Ощад 24/7», 27 жовтня 2023 року 10:45:30 з картки НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ) НОМЕР_3 переказ на карту іншого банку (Райффайзен Банк «Аваль», НОМЕР_8 ( НОМЕР_9 ), інформація про отримувача відсутня) у розмірі 27 000 грн, 27 жовтня 2023 року 10:45:55 - у розмірі 3 200 грн (а.с.96 т.1).
Відповідно до наданої АТ «Райффайзен Банк» інформації банківська картка № НОМЕР_10 емітована на ім`я ОСОБА_2 , який проживає в м.Вінниця; 27 жовтня 2023 року на вказану картку не надходили кошти з картки № НОМЕР_6 (а.с.132 т.1).
Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2023 року задоволено клопотання начальника СВ відділення поліції №1 (м.Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023270310000590 від 27.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; накладено арешт на кошти у сумі 30 200 грн, комісія по перерахуванню становила 312 грн, що перебувають у володінні Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" і які містять охоронювану законом (банківську) таємницю, а саме власника карткового рахунку № НОМЕР_10 , які незаконно були переведені невстановленою досудовим слідством особою з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_1 , відкритого у АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 ; визначено порядок зберігання речових доказів, а саме арештованих коштів у сумі 30 200 грн, комісія по перерахуванню коштів становила 312 грн, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_10 , відкритого у АТ «Банк Аваль», та ухвалено повернути їх власнику потерпілому ОСОБА_1 , для чого зобов`язати службових осіб АТ «Банк Аваль» перевести незаконно отримані кошти у сумі 30 200 грн, комісія по перерахуванню коштів становила 312 грн, які належать потерпілому ОСОБА_1 , шляхом перерахування з рахунку № НОМЕР_10 , відкритого у АТ «Банк Аваль», на рахунок потерпілого ОСОБА_1 , відкритого у АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_11 (а.с.3-4 т.2).
За повідомленням АТ «Райффайзен Банк» від 05 червня 2024 року ухвала слідчого судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2023 року до банку не надходила (а.с.173 т.1).
Згідно з інформацією ПрАТ «Київстар» електронні комунікаційні послуги по телефонному номеру НОМЕР_5 станом на 26-27 жовтня 2023 року надавались на умовах передплаченої форми обслуговування знеособлено (анонімно), без укладання письмового договору або реєстрації, та за жодною особою, зокрема за ОСОБА_1 номер зареєстрований не був (а.с.54-55 т.2).
Відповідно до інформації щодо вхідних та вихідних телефонних дзвінків та смс повідомлень, а також користування послугою доступу до мережі Інтернет по телефонному номеру НОМЕР_5 , які були зафіксовані електронним комунікаційним обладнанням ПрАТ «Київстар» в період часу з 00 год. 00 хв. 26 жовтня 2023 року по 24 год. 00 хв. 27 жовтня 2023 року, жодних смс повідомлень та телефонних дзвінків 27 жовтня 2023 року на підтвердження здійснення операції з перерахунку коштів на іншу банківську картку від відповідача позивачеві не надходило (а.с.56-59 т.2).
Згідно з інформацією АТ «Ощадбанк» фінансовий номер телефону НОМЕР_5 встановлено 16 жовтня 2019 року при відкритті зарплатного рахунку; номер не змінювався; транзакційні смс не надсилались, так як послуга смс-інформування не була підключена по картці НОМЕР_6 (а.с.63 т.2). 
Станом на 07 травня 2024 року досудове розслідування в кримінальному провадженні, розпочатому за заявою ОСОБА_1 щодо крадіжки грошових коштів у сумі 30 610 грн, триває (а.с.152 т.1).
Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Частиною 1 статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.
Відповідно до ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про платіжні послуги» платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки.
Держателем платіжного інструменту є фізична особа, яка на законних підставах використовує платіжний інструмент для ініціювання платіжної операції з відповідного рахунку для виконання платіжних операцій або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного платіжного інструменту.
Неналежна платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі. Неналежним платником є особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно, а неналежним отримувачем - особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі.
Відповідно до п.2, 3 ч.20 ст.38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права.
Емітент зобов`язаний забезпечити користувачу можливість безоплатно в будь-який час повідомити емітента про втрату електронного платіжного засобу, або втрату індивідуальної облікової інформації та не допускати будь-якого використання електронного платіжного засобу після отримання такого повідомлення; повідомляти користувача про виконання операцій з використанням електронного платіжного засобу. У разі невиконання емітентом обов`язку з інформування користувача про виконані операції з використанням електронного платіжного засобу ризик збитків від виконання таких операцій несе емітент. Обов`язок емітента щодо повідомлення користувача про виконані операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним у разі: інформування емітентом користувача про кожну виконану операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем; відмови користувача від отримання повідомлень емітента про виконані операції з використанням електронного платіжного засобу користувача, про що зазначено в договорі про надання платіжних послуг (п.4, 6 ч.19 ст.38 Закону України «Про платіжні послуги»).
Пунктом 141 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року №164, передбачено, що емітент зобов`язаний надавати ПІН, індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, яка дає змогу здійснювати платіжні операції з використанням платіжного інструменту, лише держателю платіжного інструменту в порядку, визначеному договором (крім випадку, передбаченого в пункті 142 розділу VII цього Положення).
Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Власник рахунку має право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг унаслідок помилкової, неналежної платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених законодавством України строків (пункти 146, 147 Положення).
Аналіз вказаних нормативно-правових актів, які є спеціальними для спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що при здійсненні операцій з використанням електронних платіжних засобів відповідальність за безпеку здійснення переказу коштів покладається як на платника, так і на емітента (банк чи іншу установу), які зобов`язані вжити всіх заходів по нерозголошенню третім особам інформації, що дає змогу виконувати платіжні операції від імені платника з використанням електронного платіжного засобу.
Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.
Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц, від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц, від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16-ц, від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19, від 16 серпня 2023 року № 176/1445/22.
Суд першої інстанції, урахувавши застосовані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають істотне значення для її вирішення, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, правильно виходив з того, що у даній справі судом не встановлено та відповідачем не надано жодних доказів, які б безспірно підтверджували, що списання грошових коштів з рахунку позивача стало можливим виключно в результаті розголошення ним конфіденційної інформації по своїй картці, передачі даних та паролів третім особам, або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Доводи апеляційної скарги АТ «Ощадбанк» про те, що позивачем не доведені вина банку, його неправомірні дії або бездіяльність, спірні операції з переказу коштів здійснені коректно з використанням всіх необхідних реквізитів, які були відомі виключно позивачу за його свідомої поведінки, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.
Відповідачем не надано доказів, що 27 жовтня 2023 року спірні перекази коштів здійснені позивачем або іншою особою з використанням його особистих даних.
Також матеріали справи не містять будь-яких даних щодо розголошення реквізитів/втрати картки позивачем та розміщення ним інформації про платіжну картку на невідомих і незахищених сайтах, що не підтримують технологію додаткової перевірки держателя картки.
Виявивши вчинення кримінального правопорушення, позивач невідкладно повідомив про цей факт банк та звернувся до правоохоронних органів. Тобто дії позивача після встановлення безпідставності списання його коштів невідомими особами відповідають вимогам законодавства - повідомлення про здійснення неініційованих платіжних операцій за картковими рахунками та ініціювання блокування картки.
Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що здійснені операції по переказу коштів були підтверджені позивачем біометричними даними або кодом доступу, вхід до Системи дистанційного банківського обслуговування (ДБО) Mobile-банкінг «Ощад24/7» та операції з переказу коштів здійснені коректно, що можливо лише за наявності реквізитів банківської картки SMS-паролів, Push- повідомлення, які направлялись на фінансовий телефон позивача та відомі виключно йому, суд апеляційної інстанції відхиляє, сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22 (провадження № 61-8249св23).
Також не заслуговують на увагу твердження відповідача, що судом не взято до уваги факт переведення коштів ОСОБА_2 і незалучення його до розгляду справи в якості третьої особи, враховуючи, що згідно з відповіддю АТ «Райффайзен Банк» кошти на картку ОСОБА_2 не надходили.
Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. 
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Посилання АТ «Ощадбанк» в апеляційній скарзі на відсутність підстав для стягнення з нього моральної шкоди колегією суддів не беруться до уваги, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції, у зв`язку з безпідставним списанням з рахунку позивача коштів, які були зараховані йому як заробітна плата, ОСОБА_1 змушений був вживати додаткових заходів з організації свого життя.
Твердження банку, що умови договору взагалі не передбачають можливість відшкодування моральної шкоди, не заслуговують на увагу, враховуючи, що пунктом 3.9. заяви про приєднання №500473226/161019 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) встановлено наслідки невиконання або неналежного виконання банком обов`язків за договором, перелік яких не є виключним.
З урахуванням завданих позивачу душевних страждань та переживань, викликаних неналежним виконанням банком своїх зобов`язань, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 5000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Враховуючи викладене в сукупності, доводи апеляційної скарги АТ «Ощадбанк» правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для її задоволення.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 також не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
За матеріалами справи встановлено, що з клопотанням про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції 10 травня 2024 року (а.с.153-159 т.1).
Відповідно до п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача щодо стягнення безпідставно списаних коштів з карткового рахунку, стягнення пені та відшкодування моральної (немайнової) шкоди прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження і призначено справу до судового засідання для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) сторін на 23 січня 2024 року (а.с.62-63 т.1).
Таким чином, позивач мав змогу збільшити розмір позовних вимог до 23 січня 2024 року, в той час як подав відповідне клопотання 10 травня 2024 року, у зв`язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у прийнятті клопотання через порушення строків. Відповідно відсутні підстави для скасування протокольної ухвали Бахмацького районного суду від 27 травня 2024 року щодо відмови ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про збільшення позовних вимог у частині стягнення пені. 
Вбачається, що позивач двічі збільшував позовні вимоги і суд першої інстанції розглядав останню подану ним таку заяву (клопотання). Суд першої інстанції не розглядав заяву про збільшення позовних вимог, подану ОСОБА_1 в межах процесуального строку (22 січня 2024 року), і не ухвалював щодо неї будь-якого процесуального рішення, оскільки після неї позивач у цій же частині позовних вимог (стягнення пені) збільшив позовні вимоги. При цьому позивач не позбавлений можливості (у випадку незгоди з розміром та підставами нарахування пені) звернутися з відповідним позовом до суду.
Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені у зв`язку з порушенням умов договору (п.3.9) у розмірі 1281 грн 42 коп. 
Враховуючи викладене в сукупності, наведені в апеляційних скаргах доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права, що може бути підставою для скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                     У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення, а рішення Бахмацького  районного суду Чернігівської області від 21 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:                                          Судді: