ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року 
м. Київ

cправа №  905/573/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:  
Бакуліна С.В. - головуючий, Кібенко О.Р., Студенець В.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 (головуючий суддя - Гребенюк Н.В., судді: Плахов О.В., Тихий П.В.) та ухвалу Господарського суду Донецької області від 18.12.2024 (суддя Сковородіна   О.М.)
у справі №905/573/24
за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" 
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фідлайф",
2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідлайф",
3. Товариства з обмеженою відповідальністю "СКВ-АГРО",
4. ОСОБА_2 ,
5. ОСОБА_1 
про солідарне стягнення 4 588 711,76 грн,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст обставин справи та оскаржуваних судових рішень

1.          Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (далі також АТ "Райффайзен Банк") звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фідлайф" (далі також ТОВ "ТД"Фідлайф"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідлайф" (далі також ТОВ "Фідлайф"), Товариства з обмеженою відповідальністю "СКВ-АГРО" (далі також ТОВ "СКВ-АГРО"), ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення 4 588 711,76 грн.
2.          Рішенням Господарського суду Донецької області від 24.06.2024 у справі №905/573/24 позовні вимоги АТ "Райффайзен Банк" про солідарне стягнення: заборгованості за кредитом в розмірі 3 702 000 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 886 711,76 грн - задоволено. Стягнуто солідарно з    відповідачів на користь АТ "Райффайзен Банк" заборгованість за кредитним договором №010/3-КБ/4484 від 02.07.2021 до генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/3-КБ/1573 від 07.09.2017 у розмірі 3 702 000 грн заборгованості за кредитом, 886 711,76 грн заборгованості за відсотками та витрати на оплату судового збору у розмірі 55 064,54 грн.
3.          25.07.2024 на примусове виконання рішення судом видані відповідні накази.
4.          16.12.2024 від ОСОБА_1 надійшла скарга в якій заявник просив: 1) установити незаконність дій приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича при передачі на реалізацію виконавцем у ВП НОМЕР_1 іпотечного нерухомого майна - належного боржникові житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки під будинком кадастровий номер 63110138500:14:001:0041; 2) визнати незаконними та скасувати постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про встановлення основної винагороди, про опис та арешт майна, акт про передачу майна на електронний аукціон ДП "Сетам".
5.          Також, скаржник просив суд: 1) поновити строк на оскарження дій приватного виконавця та прийняти дану скаргу до розгляду; 2) витребувати у приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича оригінали матеріалів виконавчого провадження ВП НОМЕР_1; 3) зупинити реалізацію на електронних торгах на аукціоні на електронних торгах ДП "Сетам" під реєстраційним номером лота 563928 належного боржникові ОСОБА_1 іпотечного нерухомого майна - житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки кадастровий номер 63110138500:14:001:0041 під вказаним будинком.
6.          В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження дій приватного виконавця Кучеров В.О. зазначив таке:
- оскаржувані повідомлення боржник не отримував, оскільки перебував за кордоном та не мав доступу до своєї поштової кореспонденції на території України та поштової кореспонденції юридичної особи боржника ТОВ "ТД "Фідлайф", ТОВ "Фідлайф", які фактично припинили внаслідок російської агресії свою комерційну діяльність;
- Кучеровим О.В. подано клопотання про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, однак відповідач-5 з матеріалами ще не ознайомився, після ознайомлення можливе доповнення та уточнення скарги.
7.          Ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.12.2024 у справі №905/573/24, яку Східний апеляційний господарський суд залишив без змін постановою від 18.02.2025, у задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження дій приватного виконавця Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича у ВП НОМЕР_1 при примусовому виконанні наказу №905/573/24, виданого 25.07.2024 Господарським судом Донецької області - відмовлено. Скаргу ОСОБА_1 на дії (бездійяльність) приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича у ВП НОМЕР_1 при примусовому виконанні наказу №905/573/24, виданого 25.07.2024 Господарським судом Донецької області, залишено без розгляду.
8.          Ухвала суду першої інстанції мотивована таким:
- з копії закордонного паспорту ОСОБА_1 можливо встановити переміщення останнього лише у період 2017-2018 років (останнім періодом перебування за кордом є 20.06.2018 - 23.06.2018 у Чеській Республіці), однак доказів перебування за кордоном у період відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 та на час здійснення виконавчих дій приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Дмитром Вячеславовичем суду не надано;
- доводи скаржника про неотримання на території України поштової кореспонденції ТОВ "ТД "Фідлайф", ТОВ "Фідлайф", засновником яких є ОСОБА_1 , визнані судом безпідставними, з огляду на встановлений частиною шостою статті 6 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) обов`язок юридичних осіб як учасників справи забезпечити реєстрацію електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами;
- суд першої інстанції визнав очевидним факт обізнаності боржника відносно наявності заборгованості перед АТ "Райффайзен Банк" в межах даної справи, а також зазначив, що, перебуваючи за кордоном України, боржник міг отримати інформацію про наявність відкритого виконавчого провадження шляхом моніторингу Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.
9.          Апеляційний суд додатково до вказаних висновків зазначив:
- ані подана скарга на дії приватного виконавця, ані клопотання про поновлення процесуального строку на її подання, не містять жодних доводів (та доказів на їх підтвердження) про те, що неправильне зазначення приватним виконавцем органу, який видав виконавчий документ, призвело до утруднення оскарження ним дій виконавця до Господарського суду Донецької області чи звернення зі скаргою до іншого суду, про що зазначається апелянтом в поданій апеляційній скарзі;
- звертаючись зі скаргою на дії виконавця, презюмується обізнаність учасника справи з порушенням його прав відповідними діями/бездіяльністю органу виконання судового рішення. Поважними причинами пропуску строку на звернення зі скаргою на дії виконавця 16.12.2024 не може бути подальше отримання відомостей виконавчого провадження;
- 31.10.2024 ОСОБА_1 було підписано заяву до позивача щодо погодження ціни реалізації нерухомого майна в ході виконавчого провадження з виконання наказу у цій справі, яка була надана позивачем до заперечень про відкриття апеляційного провадження, що також свідчить про обізнаність останнього про наявність оскаржуваного судового рішення;
- за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.
10.          Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.
11.           ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 18.12.2024 у справі №905/573/24 і ухвалити рішення, яким поновити строк на оскарження до суду дій приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича в межах ВП НОМЕР_1 при примусовому виконанні наказу №905/573/24, направити справу для продовження розгляду скарги на дії приватного виконавця до суду першої інстанції.
12.          Скаржник підставою касаційного оскарження зазначає порушення судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права.
13.          Скаржник вказує:
- суди попередніх інстанцій не вказали взагалі, та, відповідно, не надали належної правової оцінки основному доводу та аргументу скаржника, який вказує на те, що 10 - ти денний строк на звернення з відповідною скаргою боржника на незаконні дії виконавця не був пропущений, а тому і не потребував поновлення;
- рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню внаслідок неповноти судового розгляду, яке полягало у відсутності надання належної (навіть будь-якої) правової оцінки основному доводу скаржника, який вказує, що взагалі не пропустив строк на оскарження постанов приватного виконавця, адже винесення останнім постанов, а тому і допущене порушення, мало місце 17.12.2024;
- строк фактичного порушення це 17.12.2024, коли приватний виконавець замість скасування оскаржуваних постанов у виконавчому провадженні своїми постановами від 17.12.2024 вніс у кожну з оскаржуваних постанов виправлення, з чим категорично не згоден скаржник;
- виконавцем фактично змінено суть своїх власних постанов замість виправлення помилок, тому як зміни, внесені відповідними постановами про виправлення, не є пов`язаними з усуненням граматичних чи арифметичних помилок, що суперечить положенням частини третьої статті 74 Закону України  "Про виконавче провадження";
- представник ОСОБА_1 дізнався про порушення під час підготовки до процесу оскарження дій виконавця - 16.12.2024, більш того на даний момент існують обставини про які ні представник, ні тим більше ОСОБА_1 , не знали та не міг фактично знати навіть під час подання скарги, тому як ці обставини стали відомі пізніше - після отримання відповіді на адвокатський запит;
- представником скаржника в цій скарзі оскаржується не рішення господарського суду, а незаконні дії виконавця, тому предмет доказування інший. Крім того, перебування скаржника за кордоном підтверджує ускладнений доступ до документів та неможливість їх одержання від виконавця;
- представник ОСОБА_1 подає скаргу саме від фізичної особи ОСОБА_1 , який не є спеціальною особою, яка обов`язково повинна мати відповідний електронний кабінет у суді, а отже фізична особа ОСОБА_1 не зобов`язаний мати електронний кабінет та фактично і не має такого;
- неправильне зазначення суду, який видав виконавчий документ, неможливо розцінювати як описку та помилку, яку можливо виправити, а це є порушенням, яке необхідно усувати шляхом скасування незаконних постанов та прийняття нових відповідно до вимог діючого законодавства;
- неправильне зазначення органу, який видав документ, у всіх постановах виконавця потягло за собою порушення порядку оскарження дій виконавця, адже скарга подана за вказівками у виконавчому провадженні до суду, який за даними виконавчого провадження видав наказ;
- у цій справі немає сумніву, що відмова у задоволенні апеляційної скарги становила обмеження права скаржника на доступ до судів апеляційної та першої інстанцій у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
14.          Позиція Верховного Суду
15.           Відповідно до статті 339-1 ГПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
16.          У відповідності до статті 341 ГПК скаргу може бути подано до суду:
а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права;
б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися зпро порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Пропущений строк для подання скарги може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою. У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.
17.          Отже, передумовою для розгляду скарги на дії чи бездіяльність державного, приватного виконавця по суті є встановлення факту подання цієї скарги у строк, передбачений статтею 341 ГПК, або наявності відповідного клопотання та обставин для поновлення такого строку, якщо його було пропущено з поважних причин.
18.          Разом з тим, як було встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_1. звернувся зі скаргою на дії виконавця з пропуском визначеного законом строку на подання такої скарги, не навівши при цьому поважних причин для його поновлення.
19.          Так, суди зазначили, що з копії закордонного паспорту ОСОБА_1 , долученого до скарги на обґрунтування доводів про пропуск строку з огляду на перебуванням скаржника за кордоном, можливо встановити переміщення останнього лише у період 2017-2018 років (останнім періодом перебування за кордом є 20.06.2018 - 23.06.2018 у Чеській Республіці), однак доказів перебування за кордоном у період відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 та на час здійснення виконавчих дій приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Дмитром Вячеславовичем суду не надано.
20.          Доводи скаржника про неотримання на території України поштової кореспонденції ТОВ "ТД "Фідлайф", ТОВ "Фідлайф", засновником яких є ОСОБА_1 , визнані судами безпідставними, з огляду на встановлений частиною шостою статті 6 ГПК обов`язок юридичних осіб як учасників справи забезпечити реєстрацію електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.
21.          Крім того, суд першої інстанції визнав очевидним факт обізнаності боржника відносно наявності заборгованості перед АТ "Райффайзен Банк" в межах даної справи, а також зазначив, що, перебуваючи за кордом України, боржник міг отримати інформацію про наявність відкритого виконавчого провадження шляхом моніторингу Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.
22.          Отже, усі наведені заявником доводи щодо поважності пропуску строку на звернення до суду зі скаргою на дії виконавця були проаналізовані судами та обґрунтовано відхилені як безпідставні.
23.          При цьому, колегія суддів зазначає про те, що ані подана скарга на дії приватного виконавця, ані клопотання про поновлення процесуального строку на її подання, не містили жодних доводів (та доказів на їх підтвердження) про те, що неправильне зазначення приватним виконавцем органу, який видав виконавчий документ, призвело до утруднення оскарження ним дій виконавця до Господарського суду Донецької області чи звернення зі скаргою до іншого суду, про що зазначається скаржником у поданій касаційній скарзі.
24.          Відповідно, посилання скаржника на неврахування судом першої інстанції та ненадання належної оцінки тому, що строк на звернення зі скаргою було пропущено через наявність описки в оскаржуваних постановах (зазначення, що наказ №905/573/24 виданий 25.07.2024 Господарським судом Харківської області, тоді як такий наказ було видано Господарським судом Донецької області), колегія суддів відхиляє, оскільки ОСОБА_1. не посилався на такі обставини у суді першої інстанції як підставу для поновлення пропущеного строку.
25.          В касаційній скарзі ОСОБА_1. посилається на те, що суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки основному доводу скаржника, який вказує на те, що 10 - ти денний строк на звернення з відповідною скаргою на незаконні дії виконавця не був пропущений, а тому і не потребував поновлення, адже такий строк розпочав свій перебіг з 17.12.2024, коли приватний виконавець замість скасування оскаржуваних постанов у виконавчому провадженні своїми постановами від 17.12.2024 вніс у кожну з постанов виправлення (в частині найменування суду, який видав наказ), з чим категорично не згоден скаржник, який вважає, що зазначені недоліки могли усуватись лише скасуванням постанов.
26.          Колегія суддів відхиляє зазначені доводи, оскільки: по-перше, такі не наводились заявником ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанцій (в місцевому господарському суді скаржник вказував, що дізнався про порушення своїх прав у день проведення аукціону - 16.12.2024, а в суді апеляційної інстанції зазначав, що про порушення своїх прав дізнався з 24.12.2024 - дати отримання відповіді на адвокатський запит); по-друге, такими доводами скаржник обґрунтовує порушення своїх прав незаконним, на його думку, внесенням виправлень описок до оскаржуваних постанов виконавця, однак предметом оскарження у спірних правовідносинах не є постанови про внесення змін до постанов приватного виконавця. 
27.          Внесення виконавцем виправлень в оспорювані постанови та більш детальне ознайомлення ОСОБА_1. з матеріалами виконавчого провадження не може змінювати момент, з якого у скаржника виникли підстави для звернення до суду, оскільки процесуальним законом визначений порядок оскарження дій виконавця: (1) особа дізналася    або повинна була дізнатися про порушення її права, (2) особа звертається з відповідною скаргою в межах встановленого процесуального строку або із наданням клопотання про поновлення пропущеного строку на її звернення із зазначенням причин пропуску строків та доказів на їх обґрунтування.
28.          Таким чином, звертаючись зі скаргою на дії виконавця, презюмується обізнаність учасника справи з порушенням його прав відповідними діями/бездіяльністю органу виконання судового рішення. Поважною причиною пропуску строку на звернення зі скаргою на дії виконавця, яка була подана 16.12.2024, не може бути внесення виконавцем 17.12.2024 виправлень до оскаржуваних постанов чи подальше отримання (24.12.2024) відомостей виконавчого провадження.
29.          Отримання додаткової інформації за наслідком ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, вже після звернення зі скаргою на дії виконавця та після повернення судом відповідної скарги без розгляду, не може підтверджувати поважність причин пропуску строку на звернення із відповідною скаргою.
30.          Крім того, оцінюючи поважність причин пропуску строку на подання скарги з підстав відсутності доступу заявника до своєї поштової кореспонденції на території України та поштової кореспонденції юридичної особи боржників ТОВ "ТД "Фідлайф", ТОВ "Фідлайф", суди попередніх інстанцій обґрунтовано послались на те, що навіть перебуваючи за кордом України, боржник міг отримати інформацію про наявність відкритого виконавчого провадження шляхом моніторингу Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень або з Єдиної судової інформаційно-комунікаційній системи або її окремої підсистеми (модулю), що забезпечує обмін документами, зареєструвавши відповідний електронний кабінет.
31.          У цій частині доводів колегія суддів враховує, що подані скарга та клопотання про поновлення строку містять посилання лише на відсутність доступу у заявника до поштової кореспонденції на території України, однак скаржник не заперечував обставин того, що йому було відомо про наявність провадження щодо нього взагалі.
32.          Відповідно, якщо ОСОБА_1. не заперечував факт обізнаності щодо існування відносно нього судового та виконавчого провадження у справі №905/573/24, а доводив лише фізичну неможливість отримувати поштову кореспонденцію на території України з підстав перебування за кордоном, боржник, проявивши особливу старанність у захисті своїх інтересів, міг вжити необхідні заходи для ознайомленні з рухом провадження у справ,і не пов`язані з отриманням поштової кореспонденції. 
33.          У рішенні ЄСПЛ у справі Sydorenko v. Ukraine (dec.), no/ 73193/12, 18 February 2021, зазначено, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему. Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за ненадсилання заявнику відповідних документів. Той факт, що заявниця не отримала кореспонденцію, надіслану їй Вищим спеціалізованим судом, сам по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для заяви про те, що права заявниці за статтею 6 § 1 Конвенції були порушені. У цьому відношенні Суд вважає вражаючим, що, знаючи про труднощі з доставкою кореспонденції в минулому або, принаймні, про твердження органів влади щодо цього, заявниця залишалася досить пасивною і, схоже, не вжила жодних заходів, спрямованих на те, щоб надіслана їй кореспонденція дійшла до неї. Вона також не зверталася до судів із жодним запитом щодо стану провадження, хоча була велика ймовірність того, що інша сторона оскаржить рішення, ухвалене на користь заявниці. У зв`язку з цим Суд нагадує, що зацікавлена сторона зобов`язана проявити особливу старанність у захисті своїх інтересів і вжити необхідні заходи для ознайомленні з рухом провадження у справі.
34.          Крім того, апеляційний суд установив, що 31.10.2024 ОСОБА_1 було підписано заяву до позивача щодо погодження ціни реалізації нерухомого майна в ході виконавчого провадження з виконання наказу у цій справі, що також свідчить про обізнаність останнього про наявність відкритого щодо нього виконавчого провадження.
35.          Тобто, апеляційний суд установив, що про існування виконавчого провадження ОСОБА_1. дізнався щонайменше 31.10.2024, однак не вчинив своєчасних дій з метою з`ясування обставин про хід виконавчого провадження, яке було відкрито постановою від 26.09.2024. 
36.          З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що заявником не було наведено поважних причин пропуску строку на звернення до суду зі скаргою на дії виконавця.
37.          Колегія суддів враховує, що право особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).
38.          У силу принципу диспозитивності на особу, що не вчинила вчасно відповідні процесуальні дії покладається ризик несприятливих наслідків такої бездіяльності. Створення при цьому судом штучних умов, які б надавали одній зі сторін спору більш сприятливі умови для реалізації її процесуальних прав, виходить за межі повноважень суду, передбачених законодавством, та є порушенням статей 6, 19 Конституції України та принципу змагальності сторін (статті 13 ГПК).
39.          Здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили і є чинним, може мати наслідком порушення принципу правової визначеності, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.  Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.02.2019 у справі № 911/4590/13.
40.          Колегія суддів враховує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, необхідно тлумачити з урахуванням преамбули Конвенції, у відповідній частині якої верховенство права оголошується частиною спільної спадщини Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, що передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень. Процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (Diya 97 v. Ukraine, №19164/04, § 46- 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).
41.          З огляду на викладене доводи скаржника про те, що за обставин цієї справи застосування судами процесуальних обмежень не було чітким та передбачуваним для скаржника, а отже, не відповідало принципу юридичної визначеності, колегія суддів відхиляє, оскільки встановлення судами попередніх інстанцій безпідставного зволікання ОСОБА_1. з оскарженням оспорюваних постанов, сам факт обізнаності з існуванням провадження, в межах яких такі постанови приймались, що відповідачем не заперечується, давав заявнику достатні підстави розраховувати на застосування до нього обмежень процесуального законодавства, пов`язаних з несвоєчасною реалізацією відповідних прав.
42.          Відтак доводи касаційної скарги про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не підтвердились.
43.          Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та розподіл судових витрат
44.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
45.          Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК).
46.          Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не отримали свого підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку з чим немає підстав для задоволення касаційної скарги.
47.          Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.Постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 18.12.2024 у справі №905/573/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                          С.В. Бакуліна

Судді                                                                                    О.Р. Кібенко

                                                                                          В.І. Студенець