ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року 
м. Київ

справа № 520/35264/23
адміністративне провадження № К/990/45407/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача                                                              Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів -                                                             Жука А.В., 
                                                                      Мартинюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1   
на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 (головуючий суддя - Заічко О.В.)
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2024 (головуючий суддя - Калиновський В.А., судді - Кононенко З.О., Мінаєва О.М.)
у справі № 520/35264/23 
за позовом ОСОБА_1 
до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог 
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплатити ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні із 10.11.2022 по 09.05.2023;
- стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні із 10.11.2022 по 09.05.2023 в розмірі 297 564, 00 грн.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що при виключенні позивача із списків особового складу та всіх видів забезпечення 09.11.2022 відповідачем не проведено виплату належних позивачу коштів. 14.11.2023 на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2023 у справі № 520/3474/23 відповідачем виплачено позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 17 календарних років військової служби. Проведення відповідачем остаточного розрахунку з позивачем з порушення строків, визначених законодавством, за позицією позивача, є підставою для відповідальності відповідача у порядку, визначеному статтею 117 Кодексу законів про працю України.  
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
3. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), щодо не нарахування та не виплатити ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні із 13.05.2023 по 13.11.2023. Стягнуто зі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні із 13.05.2023 по 13.11.2023 в розмірі 18 222 грн 50 коп. Позов у решті вимог залишено без задоволення.
4. ІНФОРМАЦІЯ_1 25.06.2024 звернулося до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі 520/35264/23 за нововиявленими обставинами на підставі пункту 3 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України. 
5. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2024, у задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі № 520/35264/23 відмовлено.
6. При ухваленні рішення суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що обставини, на які посилається заявник в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом під час постановлення рішення, що переглядається, не відповідають ознакам нововиявлених обставин.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
7. Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідачем подано до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви відмовити.   
8. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги скаржник вказує, що підставою для ухвалення рішення у справі № 520/35264/23 стало виключно рішення у справі № 520/3474/23, яке мало преюдиційне значення для розгляду цієї справи. У свою чергу скасування судового рішення у справі № 520/3474/23, яке стало підставою для ухвалення судового рішення у цій справі є підставою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. 
Позиція інших учасників справи
9. Позивач правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористався, відсутність якого, відповідно до положень частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Рух касаційної скарги
10. Ухвалою Верховного Суду від 16.12.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 .
11. Ухвалою Верховного Суду від 18.03.2025 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. 
Оцінка Верховного Суду
12. Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
13. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених у статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, виходить із такого.
14. Підстави перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами визначені статтею 361 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з частиною першою якої судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
15. Відповідно до частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
16. Згідно з частиною четвертою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. 
17. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 зазначила, що підставою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.
18. Вказаний висновок застосував також Верховний Суд у постанові від 21.03.2023 у справі              № 640/19240/21, де додав, що перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
19. Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи.
20. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, зокрема те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.
21. Велика Палата Верховного Суду у постанові 03.02.2021 у справі № 826/20239/16 зазначила, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є додатковим засобом забезпечення законності судового рішення і є резервним механізмом захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і забезпечення справедливого та ефективного здійснення правосуддя. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Метою перегляду справи за нововиявленими обставинами є не ревізія судових рішень або усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.
22. З матеріалів справи встановлено, що заявник просить переглянути судове рішення за нововиявленою обставиною на підставі пункту 3 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, вважаючи такою обставиною скасування Верховним Судом постановою від 30.05.2024 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2023 у справі          № 520/3474/23.
23. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду, є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
24. У постановах від 07.05.2020 у справі № 826/7677/17, від 29.07.2020 у справі № 814/733/15, від 30.07.2020 у справі № 814/1130/15, від 18.02.2021 у справі № 814/1794/15, від 02.11.2022 у справі № 140/6115/21, від 16.11.2023 у справі № 140/2341/19, від 14.12.2023 у справі № 600/1865/21-а та ін. Верховний Суд висловлював правову позицію про те, що для визначених пунктом 3 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України нововиявлених обставин характерним є їх виникнення після ухвалення судового рішення, в основу якого було покладено інше судове рішення, яке існувало на час розгляду справи і про яке було відомо суду і всім учасникам судового процесу. У цьому випадку нововиявленою є обставина, яка полягає у подальшому скасуванні такого преюдиційного судового рішення. Під час вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, передбачених пунктом 3 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідженню підлягає те, чи скасоване судове рішення в іншій справі було покладено в основу рішення, про перегляд якого подано заяву, тобто чи мало таке судове рішення преюдиційне значення і суттєво впливало на результат розгляду справи, про перегляд судового рішення у якій подано заяву.
25. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.04.2021 у справі № 9901/819/18 зазначила, що вирішуючи питання про скасування судового рішення з підстав, визначених пунктом 3 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, суд повинен виходити саме з преюдиційного зв`язку судових рішень. Разом з тим слід мати на увазі, що скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував судове рішення, що переглядається, скасованим судовим рішенням (актом) чи виходив із вказаного акта, не посилаючись прямо на нього.
26. Отже, при вирішенні питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, дослідженню підлягає те, чи скасоване судове рішення в іншій справі, передбачене пунктом 3 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, було покладено в основу рішення, про перегляд якого подано заяву, тобто чи мало таке судове рішення преюдиційне значення і суттєво впливало на результат розгляду справи, про перегляд судового рішення у якій подано заяву.
27. Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у зв`язку із скасуванням судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду, відповідає закріпленому у статті 129 Конституції України такому принципу судочинства як обов`язковість судового рішення та має на меті також гарантування такої складової верховенства права як юридична визначеність (неможливість існування двох взаємовиключних судових рішень).
28. З матеріалів справи встановлено, що звернення позивача до суду у цій справі обумовлено порушенням відповідачем строків розрахунку при виключенні позивача із списків особового складу та всіх видів забезпечення. За доводами позивача, останнього виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення 09.11.2022 , в той час як повний розрахунок проведено лише 14.11.2023 (виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 17 календарних років військової служби).  
29. Так, питання наявності у позивача права на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні було предметом розгляду у справі № 520/3474/23. 
30. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 у справі                          № 520/3474/23 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати при звільненні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 17 календарних років військової служби. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 17 календарних років військової служби.
31. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2023 скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове, яким позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 17 календарних років військової служби. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 17 календарних років військової служби. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
32. Надалі, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 (про перегляд якого у порядку статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України звернувся відповідач) позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплатити ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні із 13.05.2023 по 13.11.2023. Стягнуто зі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні із 13.05.2023 по 13.11.2023 в розмірі 18 222 грн 50 коп.
33. У цьому рішенні судом встановлено, що на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2023 у справі № 520/3474/23 відповідач 14.11.2023 здійснив виплату ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 17 календарних років військової служби у розмірі 143 809, 41 грн. 
34. Отже, судове рішення у справі № 520/3474/23 стало підставою для ухвалення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі № 520/35264/23.
35. Водночас, постановою Верховного Суду від 30.05.2024 у справі № 520/3474/23 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2023 у справі № 520/3474/23 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 . 
36. Ухвалюючи означене рішення Верховний Суд виснував, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку щодо наявності у ОСОБА_1 права на одноразову грошову допомогу при звільненні за 17 календарних років військової служби.
37. Отже, встановлення Верховним Судом факту відсутності у позивача права на одноразову грошову допомогу при звільненні має преюдиційне значення і впливає на результати вирішення спору про стягнення середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні.
38. Таким чином, судове рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі № 520/35264/23 та мало для суду під час прийняття останньої преюдиційне значення - скасовано.
39. Верховний Суд у постанові від 02.11.2022 у справі № 140/6115/21 вказав, що у разі скасування рішення, яке встановлює преюдицію, виникають підстави для перегляду за нововиявленими обставинами усіх тих рішень, які цю преюдицію використали.
40. Таким чином, висновок судів попередніх інстанцій, що обставини, на які посилається заявник, не відповідають ознакам нововиявлених обставин, є помилковим. 
41. Враховуючи викладене, Верховний Суд приходить до висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми процесуального права, внаслідок чого дійшли передчасного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі 520/35264/23 за нововиявленими обставинами.   
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
42. Відповідно до частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
43. Зважаючи на приписи статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Висновки щодо розподілу судових витрат
44. Відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
45. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
46. Враховуючи приписи статті 380 Кодексу адміністративного судочинства України та з огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання про поворот виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі № 520/35264/23. 
Керуючись статтями 139, 327, 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково. 
2. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2024 у справі № 520/35264/23 скасувати.
3. Справу № 520/35264/23 за заявою ІНФОРМАЦІЯ_1 про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі 520/35264/23 за нововиявленими обставинами направити для продовження розгляду до суду першої інстанції - Харківського окружного адміністративного суду.       

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     Ж.М. Мельник-Томенко 

Судді                                                                  А.В. Жук                                        

          Н.М. Мартинюк