КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                         Доповідач - Кафідова О.В.
22-ц/824/5391/2025             
                                      
                                       П О С Т А Н О В А
 
                            І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
         м. Київ                                                                                    Справа № 757/30338/24-ц

08 квітня року Київський апеляційний суд у складі  колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Кафідової О.В.
суддів                       - Оніщука М.І.
                                  - Шебуєвої В.А 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» адвоката Рури Наталії Вікторівни на рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Матійчук Г.О. у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в:
 
У липні 2024 року представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»  звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 06 вересня 2011 року.
Вказує на те, що на підставі вищевказаної анкети-заяви Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 46 000.00 грн. , що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та Випискою по рахунку.
Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав згідно Довідки про видані картки кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 04/15 , тип -Універсальна.
Зазначає, що після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача.
Вважає, що АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, про відповідач не надав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості.
Зазначає, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 25 лютого 2024 року має заборгованість- 43 778,44 грн. з яких: 35 812,32 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 7 966,12 грн. нараховані відсотки за користування кредитом.
З огляду на вище викладене просив суд, стягнути з відповідача   на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 43 778,44 грн.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 06.09.2011 року станом на 25.02.2024 року у розмірі 35 812, 32 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 11 грудня 2024 року представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» адвокат Рура Н.В. подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Зазначає, що 06 вересня 2011 року шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms.
Вказує на те, що в процесі користування рахунком, 24.09.2021 року відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг на підставі якої відповідач отримав додаткову кредитну картку з новим строком дії, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком.
Зазначає, що заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 24.09.2021 року підписано відповідачем з використанням простого електронного підпису ОТР- паролю, який погоджено сторонами.
Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказу, а саме заяві про приєднання до Умов та правил надання послуг від 24.09.2021 року, яка підписана відповідачем та містить умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів), комісії, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості та виписці по рахунку.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 06 вересня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг. Цього ж дня відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» до договору SAMDN52000049691184.
24 вересня 2021 року відповідач підписала заяву приєднання до умов та правил надання банківських послуг.
Зі змісту цієї заяви вбачається, що відповідач підписанням цього документа на підставі ст. 634 ЦК України приєднався до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, яка разом становлять договір банківського рахунку, приймає всі права та обов`язки встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.
Наведена заява містить розділ «Угода про використання простого електронного підпису». Зі змісту розділу вбачається, що Банк та клієнт узгодили при наданні банком будь-яких послуг, в тому числі, але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів клієнта: ОТР-пароль, OR-код, підпис нотаріусом на планшеті у відділенні банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах банку у мережі інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідних послуг та підписати відповідний договір, дати доручення банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК банку дає клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої клієнт надає банку шляхом підписання способами, що узгоджені сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження.
При здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТП-паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланого банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта.
Відповідач підписав ОТП заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг. У заяві визначено розмір процентної ставки 42,0% для карт Універсальна та 40,8 % для карт Універсальна Gold, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та невиконання зобов`язань за договором, розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання 84 % для карт Універсальна та 81,6 % для карт Універсальна Gold.
24 вересня 2021 року відповідач підписав ОТП паспорт споживчого кредиту.
З довідки АТ КБ «Приватбанк», вбачається, що відповідачу на підставі укладеного кредитного договору б/н видано платіжну картку № НОМЕР_1 , тип картки «Універсальна», дата відкриття 06.09.2011 року зі строком дії до квітня 2015 року, також 06 вересня 2011 року було видано карту № НОМЕР_2 зі строком дії до травня 2015 року, тип карти «Універсальна mini», 17 червня 2015 року видано карту № НОМЕР_3 зі строком дії до січня 2018 року, тип карти «Універсальна Gold», 22 лютого 2018 року видано карту № НОМЕР_4 зі строком дії до грудня 2021 року, тип карти «Універсальна Gold», 24 вересня 2021 року видано карту № НОМЕР_5 зі строком дії до грудня 2025 року, тип карти «Універсальна Gold».
Відповідно до довідки АТ КБ " ПриватБанк"  відповідачу  не одноразово було змінено кредитний ліміт.
З наданої позивачем виписки за договором б/н за період з 06 вересня 2011 року по 28 лютого 2024 року  вбачається, що відповідач користувався наданою їй банком кредитною карткою та частково погашав заборгованість.
Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 06 вересня 2011 року заборгованість відповідача станом на 25 лютого 2024 року складає 43 778,44 грн., зокрема: заборгованість за тілом кредиту 35 812,32 грн; заборгованість за простроченими відсотками - 7 966,12 грн.
В апеляційній скарзі представник позивача просив суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а тому рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року в частині задоволених позовних вимог не оскаржується та відповідно до правил частини першої статті 367 ЦПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не переглядається.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 7 966,12 грн., суд першої інстанції посилався на те, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримася вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 сформульований висновок про те, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки) базується на римській правовій максимі - non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
Відповідно до ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» надання безпроцентних кредитів забороняється, за винятком передбачених законом випадків.
Банк, пред`являючи вимоги до відповідача про стягнення заборгованості, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його вартості, зокрема, заборгованість за нарахованими відсотками.
З матеріалів справи вбачається, що 24 вересня 2021 року відповідач підписав за допомогою ОТП-паролю заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка містить умови щодо розміру процентної ставки 42% річних для карт Універсальна та 40,8% для карт Універсальна Gold, порядку повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та невиконання зобов`язань за договором, розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання 84% для карт Універсальна та 81,6% для карт Універсальна Gold.
У п. 3 вказаної заяви сторони погодили, що при здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТП-паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта.
Отже, відповідач погодив можливість ідентифікувати себе за допомогою, в тому числі, ОТП-паролю як простого електронного підпису сторони.
З огляду на вище викладене колегія суддів приходить до висновку, що, підписавши за допомогою ОТП-паролю заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідач погодився з визначеними у ній умовами кредитування, в тому числі, і щодо розміру відсотків за кредитом.
З наданої АТ КБ «Приватбанк» виписки по рахунку відповідача вбачається, що він користування кредитними коштами, однак, належним чином зобов`язань щодо їх повернення не виконував.
Як свідчить розрахунок заборгованості відповідача за договором б/н від 06 вересня 2011 року борг останнього станом на 25 лютого 2024 року складає 43 778,44 грн., зокрема: заборгованість за тілом кредиту 35 812,32 грн; заборгованість за простроченими відсотками - 7 966,12 грн.
З розрахунку заборгованості вбачається, що розрахунок відсотків здійснено позивачем відповідно до погоджених умов кредитування, із розрахунку 3,4 % на місяць (40,8 % річних).
Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність в укладеному правочині погоджених сторонами умов щодо нарахування та сплати процентів за кредитом.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права
Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» адвоката Рури Наталії Вікторівни підлягає задоволенню, рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимоги про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі  7 966,12 грн. підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення з відповідача на користь АТ КБ  «ПриватБанк» заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі  7 966,12 грн. 
Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України , якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 цієї статті,  судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України  інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.
При подачі позовної заяви  позивачем  було сплачено  судовий збір  у розмірі  2 422,40 грн.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто судовий збір в розмірі 1 981,61 грн.
При подачі  апеляційної скарги  АТ КБ "Приватбанк"  було сплачено судовий збір у розмірі 2 906,88 грн. За результатами апеляційного перегляду справи   апеляційну скаргу  було задоволено, рішення  суду в оскаржуваній частині було скасовано та ухвалене нове про задоволення   зазначених позовних вимог, а тому з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню  судові витрати по  сплаті судового збору в розмірі 3 347,59 грн. (2 906,8+440,79) 
Керуючись ст.ст.  141, 263, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-
                                                          п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» адвоката Рури Наталії Вікторівни задовольнити.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом скасувати та ухвалити  в цій частині нове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_6 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за відсотками за користування кредитом у сумі 7 966,12 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_6 )  на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 347,59 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                              Судді: