ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

05 червня 2025 року 	м.Суми	

Справа №581/426/24 
Номер провадження 22-ц/816/517/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Філонової Ю. О. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» 
на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 09 липня 2024 року у складі судді Бутенка Д.В., ухваленого в сел. Липова Долина Сумської області, повне судове рішення складено 09 липня 2024 року,
в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» про стягнення заборгованості по орендній платі за земельну ділянку, пені, індексу інфляції, 3% річних,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2023 рік у розмірі 8751 грн 15 коп (із урахуванням штрафних санкцій та індексації), а також понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.
Позовні вимоги мотивував тим, що він є власником земельної ділянки площею 2,00 га (кадастровий номер: 5923285600:01:001:0189), яка на підставі договору оренди землі від 01 серпня 2017 року була передана ТОВ «СК-АГРО» в оренду строком на сім років. 
Вказував, що відповідач не виконав свої зобов`язання з виплати орендної плати за 2023 рік, розмір якої з урахуванням індексації складає 7672,75 грн. 
Згідно з п.4.7 договору оренди землі у разі невнесення орендної плати у строки, визначені вказаним договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення, яка становить за 2023 рік 879 грн 87 коп. 
Крім того, у зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання по виплаті орендної плати за 2023 рік відповідач також повинен сплатити інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми.
Липоводолинський районний суд Сумської області рішенням від 09 липня 2024 року задовольнив повністю позов ОСОБА_1 .
Стягнув з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 7672 грн 75 коп. орендної плати за 2023 рік (із урахуванням індексів інфляції), 879 грн 87 коп. пені за прострочення виплати орендної плати за 2023 рік, 107 грн 96 коп. індексу інфляції за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік, 90 грн 57 коп. 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік. 
Стягнув з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 1211 грн 20 коп повернення сплаченого ним при зверненні до суду з даним позовом судового збору.
Не погоджуючись з вказаним рішення суду, ТОВ «СК-АГРО» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати, ухваливши нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги невідповідність форми та змісту позовної заяви вимогам ст. 175 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не зазначено номер телефону, як засіб зв`язку.
Зазначає, що індексації підлягає орендна плата за кожен рік окремо з врахуванням індексу інфляції за відповідний період, оскільки за своєю правовою природою індексація призначена для компенсації втрат грошових доходів населення від подорожчання споживчих товарів і послуг в поточному періоді. Тому індексація орендної плати в поточному році не може бути підставою для автоматичного збільшення розміру орендної плати на наступний період.
Позивачем, в установлений апеляційним судом строк, відзиву на апеляційну скаргу подано не було. 
Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,00 га, кадастровий номер: 5923285600:01:001:0189, яка розташована на території Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, та призначена для ведення особистого селянського господарства (а.с.13).
01 серпня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» укладено договір оренди землі №00956, на підставі якого позивач передав відповідачу у користування строком на 7 років земельну ділянку загальною площею 2,00 га, кадастровий номер: 5923285600:01:001:0189.
Згідно з п. 4, 15 договору орендна плата складає 7301 грн 54 коп, що становить 10 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один рік користування земельною ділянкою. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року. Передача продукції та надання послуг у рахунок орендної плати оформляється відповідними актами або іншими документами. Розмір орендної плати переглядається один раз у рік у разі: зміни умов господарювання, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршенням стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках передбачених законом. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення платежу. Договір вважається укладеним, вступає в дію та приймається сторонами до виконання після його підписання сторонами та державної реєстрації права оренди цим договором (а.с.9-12).
Право оренди земельної ділянки площею 2,00 га (кадастровий номер: 5923285600:01:001:0189) на строк 7 років (до 31 грудня 2024 року) на підставі договору оренди землі від 01 серпня 2017 року за ТОВ СК «Агро» зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23 вересня 2017 року (а.с.24-25).

Згідно з витягом із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 22 травня 2024 року, ОСОБА_1 за 2023 рік не отримував доходів у виді орендної плати за землю від орендарів (а.с.14-15). 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в порушення умов договору оренди землі не виплатив узгоджений розмір орендної плати за 2023 рік у сумі 7672,75 грн з урахуванням індексів інфляції за рік, в якому використовувалася земельна ділянка позивача, а тому вважав, що саме такий обрахований позивачем договірний розмір орендної плати із урахуванням індексів інфляції за 2023 рік підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в якості ефективного договірного способу захисту порушеного права на своєчасне та повне отримання орендної плати за користування належною йому земельною ділянкою, оскільки доказів у підтвердження зворотного відповідач суду не надав. Крім того, у зв`язку з невиплатою орендної плати за 2023 рік на підставі пункту 4.7. договору оренди землі від 01 серпня 2017 року, суд першої інстанції дійшов до висновку, що на користь позивача із відповідача за період з 31 грудня 2023 року по 22 травня 2024 року підлягає стягненню пеня в сумі 879,87 грн. У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання по виплаті орендної плати за 2023 рік по орендованій земельній ділянці на користь позивача на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягають стягненню інфляційні втрати та 3% річних. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи. 
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( стаття 629 ЦК України).  
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Істотними умовами договору оренди землі, в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).
Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.
Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму.  Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.
За змістом ст.ст. 21, 22, 23 Закону України «Про оренду землі» , орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. 
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. 
Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. 
З огляду на те, що відповідач в добровільному порядку не виконав свої зобов`язання щодо виплати позивачу орендної плати за користування належною йому на праві власності земельною ділянкою, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для стягнення з ТОВ «СК-АГРО» суми боргу з виплати орендної плати за 2023 рік за договором оренди від 01 серпня 2017 року.
Проведений судом першої інстанції розрахунок орендної плати з урахуванням індексів інфляції відповідає розрахунку, наведеному Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 лютого 2025 року у справі №925/457/23. 
Враховуючи встановлення факту порушення відповідачем умов договору оренди в частині своєчасної сплати орендної пати за 2023 рік, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені. Наведений судом розрахунок та розмір пені відповідають умовам укладеного договору і відповідачем не спростовані.
Також колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що у зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання з виплати орендної плати наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України. Доводів щодо незгоди з розрахунком інфляційних втрат та 3% річних апеляційна скарга не містить.
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення суду з підстав не зазначення в позовній заяві номеру телефону позивача, як засобу зв`язку, що не є істотним порушенням норм процесуального права. 
Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, розглядаючи спір, правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку і ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддіввизнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» залишити без задоволення.
Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 09 липня 2024 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        В. І. Криворотенко 

                                                                                                   Ю. О. Філонова